Nagyon tetszett, amit Janice mondott a háláról.
Minden szava igaz.
Ez tartja bennem a lelket.
És megannyi okom van rá, hogy hálás legyek.
Van egy gyönyörű feleségem, egy partnerem az életben...
egy szerető családom,
és egy munkám, ami célt ad.
És itt vagytok ti is.
Úgy érzem, nem érdemlem meg mindezt,
de egyre könnyebb elfogadnom a jó dolgokat,
és elengedni a múltat és a félelmet.
És ezért hálás vagyok.
Köszönöm, hogy eljöttetek.
Azt hiszem, mára ennyi volt.
Hacsak nem akar még valaki megosztani valamit.
Én szeretnék megosztani valamit.
Remek.
A nevem Amir.
Szia, Amir!
Nem kéne itt lennem.
De itt vagyok.
Tíz évvel ezelőtt,
majdnem az életemet vesztettem egy minnesotai lakástűzben.
Néha azt kívántam, bár így lett volna.
Mert 148 másik emberrel ez történt,
beleértve azt is, aki a partnerem volt az életben.
De ő még a kórházba sem jutott el.
Így most egyedül tengődöm.
És az, aki a tűzért felelős, nos,
csak úgy elsétált.
Szóval döntenem kellett.
Vagy hagyom, hogy elemésszen a harag és a gyűlölet,
vagy mások sebeit ápolom.
Hátha ezzel enyhítem a szenvedésem.
Úgyhogy így is tettem, és működött.
Egészen hosszú ideig.
De tudjátok, milyen könyörtelen az élet.
Amikor azt hiszed, mindent kézben tartasz,
hogy jó úton jársz,
valami beüt.
Egy ártatlan dolog, meglátsz egy arcot. És akkor hirtelen
minden, amivel addig küszködtél,
a veszteség, a nyomorúság, a félelem, a harag,
úgy felgyülemlik benned, hogy szinte újra elemészt.
Mint egy tűz.
Tűzoltókként
tudjuk, hogy amikor a csengő megszólal, vár a kötelesség.
És mi akcióba lépünk.
De Nash kapitány
nem vár a csengőre, hogy teljesítse a feladatát.
Akkor is a munkájának hódol, amikor nincs szolgálatban.
Ezért adjuk át neki a Becsület Érdemrend a Bátorságért kitüntetést
bátorsága és elkötelezettsége elismeréséül,
egyenruhában és anélkül.
Gratulálok!
Ejha! Köszönöm.
Mikor az emberek meghallják, hogy égő házakba rohangálsz,
úgy néznek rád, mintha őrült lennél, ami valószínűleg igaz is.
De amit mi tudunk, és ők nem,
hogy cipelni ezt a felelősséget, és mások szolgálatának élni
kiváltság.
Szóval igen, ezt nagy becsben fogom tartani,
de a holnapot még nagyobb becsben tartom, mert akkor megyek vissza melózni.
Köszönöm, emberek.
Köszönöm szépen.
Éljen, éljen!
Hékás!
Nincs hely több bátorságplakettnek.
- Hát, igen. - Hallotta ezt, parancsnok?
Fizetésemelést kérünk, hogy nagyobb házat vehessünk.
Na ezért vettem feleségül.
Tim, hányadik ez már?
És ezért fogok elválni tőle.
Hé, anya, átmehetek Jodyhoz?
Megkérdezhetted volna, mielőtt felveszed a kabátodat.
Ne forgasd a szemeidet az anyádra!
Semmi baj. Egy perc és mehetsz.
A kisfiad szeretne adni neked valamit.
- Igen? - Hé, Bobby!
Mi az?
Tessék, apa!
Az enyém?
Mi ez?
APÁM, A HŐS
Ez...
Ez nem semmi, Bobby.
Marha sokat dolgozhattál vele.
A könyvtárban szorgoskodott, a fénymásolójukkal készítette.
Itt van mindenki, akit megmentettél.
Köszönöm, fiam.
Nekem is csinálhatnál egyet.
Ja, ráférne egy szalvéta hátuljára.
- Mehetek? - Azt hittem, már elmentél.
Nahát!
Charlie!
- Ne már! - Várj!
Bobby, elvennéd ezt a poharat?
Köszi. Oké. Így ni.
Tudod mit?
Rajta! Megérdemled.
De anyádnak egy szót se!
Oké.
Mit műveltél?
- Csak... - Gyere, kicsim!
Család. Ez az, ami igazán számít, nem igaz?
De.
- Kész a guacamole. - Facsartál bele citromot?
Mégis minek?
Mert úgy nem barnul meg.
- Ez... - Kell a savasság.
Nem kamu?
Miért bíztuk rá a guacamolét?
Hogy te a szerencsétlen fakéreg-menüdre fókuszálhass.
- Oké. - Puskaporos a levegő.
Meg is jött. Épp időben.
Szia, Bobby!
Szia, May!
- Nem számítottam rád. Mi járatban vagy? - Régen láttalak benneteket.
Elfogyott a kajája.
Jól van. Üljetek le!
A tortilla az első.
- Igen. - Szerintem is.
Olyan jó, hogy együtt van a család.
Jól van. Parancsolj!
Felkeltettelek?
Titkos hajnali négy órai Google keresés?
Szép pár.
Ismered őket?
Megöltem a nőt.
A lakóparki tűz?
Az 57. áldozat.
Még a kórházba sem jutott el.
- A férje mondta el. - Mikor?
Tegnap.
Megjelent...
az Anonim Alkoholisták találkozón.
Honnan jött ez az ember?
Úgy értem, hogy talált rád?
Talán Isten akarata.
Épp Catherine Morrishoz vittem vissza a lányát a kórházba,
és ott volt az égési osztályon.
És akkor nem szólt semmit?
Úgy értem, nem adta jelét annak, hogy felismert?
- Nem hinném. - Mit csinált az AA találkozón?
- Véletlenül keveredett oda? - Kétlem.
Céllal jött oda.
Hogy megossza a bánatát és a fájdalmát, és azt akarta, hogy lássam, mit tettem.
És mit mondtál neki?
Semmit.
Elmesélte, hogy mi történt vele...
hogy mit tettem vele,
és én lefagytam.
Csak ültem ott ledermedve, és mire felocsúdtam, már odébbállt.
Oké. Nos, talán így a legjobb.
Úgy értem, elmondhatta, amit akart,
és talán ez így elég.
Szerintem nem elég.
Valahányszor arra az éjszakára gondolok, mindig sorra veszem, kik vesztek oda.
De a túlélőket soha.
A hátrahagyottakat.
Te is gyászoltál.
Kilencedik lépés...
„Lehetőség szerint, tegyél jóvátételt azok felé, akiknek ártottál.”
Jóvá kell tennem.
Nem páciens vagyok, hanem a tűzoltóság egyik kapitánya,
és szeretnék kapcsolatba lépni vele.
Nem, megértem. Kitöltök egy hivatalos kérvényt. Köszönöm.
Nash kapitány?
Örülök, hogy látom.
Egy beteghez jött?
Camila! Szia!
Igazából egy kollégádat keresem.
- Az égési osztályon dolgozol? - Az intenzíven.
Csak itt helyezünk el egy beteget. Van némi átfedés az osztályok között.
- Akkor talán ismered Amirt. - Te jó ég! Naná!
Imádom Amirt. Bárcsak teljes időben itt lenne!
Igen. Remek fickó.
Épphogy munkába állt, máris elment?
- Ilyen egy beugrós élete. - Vagy úgy. Értem.
Próbáltam elcsípni, mielőtt elment, de elkéstem.
A közvetítő ügynökség talán segíthetne elérni.
Ne vedd magadra! Behavaztak. Pánik van az ápolóhiány miatt.
Dühösek Amirra, amiért kivett egy hónapot.
Mindenkinek kijár a vakáció, nem igaz?
Én nem így képzelem el a vakációt.
Jacumba?
Mi van ott?
Egy migránstábor.
Amir évente néhány hetet önkéntesként segít betegellátásban és ételosztásban.
Oké. Szóval ott van.
Megértem, hogy úgy érzed, jóvátétellel tartozol felé.
De várhat a dolog, amíg visszajön.
Már több mint tíz év telt el. Eleget várt.
Majd útközben telefonálok. Szeretlek.
Én is szeretlek.
De már nem az vagy, aki tíz évvel ezelőtt voltál.
Neki ez aligha számít.
Az a fő, hogy neked számítson.
Szeretlek.
Biztos Út projekt
Ellátmány hozott?
Nem, egy önkéntest keresek, Amir Casey-t.
Ki maga?
A nevem Bobby.
Maga zsaru?
Zsarunak néz ki.
Nem, tűzoltó vagyok, de nem hivatalos minőségben vagyok itt.
Miért keresi Amirt?
Személyes ügy. Beszélnem kell vele.
Két órája járt itt, akkor hozta ezt a csoportot.
Ez ma már a harmadik útja volt.
- Mikor jön vissza? - Fogalmam sincs.
Valaki szólt neki, hogy egy terhes nő odakint van a férjével. Őket keresi.
- Oké. - Valaki segítsen!
- Hol voltak? - A 12-es szervizútnál.
- Amir nincs veled? - Nem, nincs.
Próbáltam hívni rádión.
Megkérdezné, hogy vannak-e fájásai?
Nincsenek, de szédül, és a baba rugdos.
Rendben. Az jó. Erős a pulzusa, de kiszáradt. Infúzióra tudják tenni?
Ilyesmire nem vagyunk felkészülve, de bevihetjük a klinikára.
Oké. Helyes. Addig is, kapjon egy kis vizet, rendben?
Köszönöm. Parancsoljon!
Hadd nézzem meg az urat!
Nem úgy néz ki, mint egy sima napszúrás.
Nem. Nem bien.
Ez meg micsoda? Megnézhetem?
Szabad? Jól van.
A párjának gyalogolnia kellett, ezért leugrott hozzá a mozgó kocsiról.
Jól van. Igazán lovagias, Luis, de ez a seb elfertőződött.
- Tisztítsuk ki! - Van hidrogén-peroxid.
Az károsíthatja a szövetet. Víz kell. Adsz még egy palackkal?
Ez az.
Jól van.
Kellene még géz és ragasztószalag.
- A prérifarkasok kocsijáról ugrott le? - Igen.
Megegyeznek, mennyiért hozzák át őket, de aztán vérszemet kapnak.
- Felmegy az ár? - Igen.
Kartellekben dolgoznak kétszeres, háromszoros áron.
Ha nem fizetnek, gyalogolniuk kell, hogy megtanulják a leckét.
Visszajárnak fenyegetni őket.
- Hacsak nem lépnek közbe. - Kapiskálja.
A prérifarkasok imádhatják magukat.
A kartell és a helyi farmerek körében nem szereztünk sok barátot.
Rendben. Ez az utolsó.
Jól van, Luis. Maradjon ébren, oké?
Jöjjön, leszállunk! Vérmérgezés veszélye áll fenn.
Ha ez a fertőzés átterjed a véráramba, nem lesz jó vége.
- Mikor ér ide a fuvar? - Még tíz perc.
Jó. Üzenem, hogy tapossanak bele!
Vigyék árnyékba! Jól van. És őt is.
Tudja, hogy merre ment Amir?
Igen. De őrült lenne egyedül nekivágni.
- És nincs szabad kísérőm. - Amir is maga van.
De ismeri a terepet, és kicsit őrült.
Lerajzolom az útvonalat.
Köszönöm.
Vasárnap reggel nyolc van, és máris hót részeg vagy.
- Kutyaharapást szőrével. - Ezért hagyunk el...
- Én nem mennék be. - Aggódom a fiaim...
A szentségit, Ann!
Annak már több hete, csak egyetlen ital volt, oké?
Én ennyi idősen rekesz számra loptam a sört a Red Owl mögül.
Úgy mondod, mintha vicces lenne.
- Mert az is! - Nem vicces!
Nincs humorérzéked!
- Tudod mit? - Mi történik?
Hé, kisöreg!
- Hol a táskád? - Az én fiam!
- Bobby, szállj be a kocsiba! - Nem.
- Hova megyünk? - Kitty nénikédhez lakni.
Nem. Menj csak szépen Kitty nénédhez!
De fiaim nélkül.
Mert ők az enyémek.
Az én örökségem. És nem veszed el...
Apa, hagyd abba!
- Ezzel nem segítesz. - Épp ez a probléma.
Nem akarom, hogy kövessenek. Először az ivásba, aztán a korai halálba.
- Bobby, gyere, hozd a táskád! - Apával maradok.
- Ne légy hülye, szállj be a kocsiba! - Miért vagy gonosz apával?
Kiváló kérdés, fiatalember.
Tudom, ezt nagyon nehéz megérteni.
- Szereted apádat... - Ő egy hős.
- Ha feljebb dugod az orrod apa seggébe... - Charlie!
- Mi az? - Hallgass!
Nem mintha holnap emlékezne rá.
Túl részeg.
Mutass némi tiszteletet!
- Előbb te, apa. - Igen?
- Vagy mi lesz? - Tim!
- Charlie, várj! - Hogy üthetted meg?
Charlie, állj meg! Mondd meg anyának, hogy maradsz!
Ha mindketten maradunk, talán ő is.
Azok után, amit tett, még azt akarod, hogy maradjak?
Gyere velünk!
Apának szüksége van rám.
Hé!
Hívás sikertelen - Nincs térerő
Biztos Út projekt
Dobja el a kerékkulcsot!
Amir, Bobby Nash vagyok.
Nash?
- Mi a fenét csinál itt? - Magát kerestem.
Mi történt?
Meglőttek.
Üljön le!
Gyerünk, üljön le!
Jól van.
Vegyük ezt le!
Jól van.
A golyó még mindig benne van.
Rendben. Mindenekelőtt ki kell tisztítani, és teszünk rá nyomókötést.
- Hamar elfertőződhet. - Tisztában vagyok vele.
Ápoló vagyok, emlékszik?
Csak saját magamnak macerás megcsinálni.
Hát, most már nem kell.
Az a pár, akit keresett,
sikeresen eljutott a táborhelyükre.
Rendben lesznek.
Elmondaná, mi történt?
Úgy tűnik, már tudja, mi történt.
Azt a párt kerestem.
Ellenőriztem az épületeket, hagytam ellátmányt,
amikor valaki ideállt.
Kimentem, és láttam, hogy a járgányomat felgyújtották.
Gondolom, nem hagyta szó nélkül.
De nem ám!
Lelőttem, mielőtt elővette a fegyverét.
Azt hittem.
De azért jól eltaláltam.
Azonban el tudott hajtani.
Rendben. Most hajoljon előre!
Kitartás!
Jól van.
A fickó, aki lelőtte, nem jutott messzire.
Láttam úgy 1,5 km-re innen.
Meghalt.
Jól van.
Ennél többet nem tehetünk, amíg kórházba nem viszünk.
Gyerünk!
Egyedül is megy.
Úgy tűnik, nem megyünk sehova.
Mi a vacsora?
Salisbury steak?
Hal sültkrumplival.
Azt hittem, szereted.
Szeretem is. Csak hiányozni fog a brownie.
Van csokis keksz.
A brownie úgyis túl vizes.
Jaj, te!
Jó srác vagy.
Együnk!
Ez az. Köszi.
Anya telefonált.
Beszélni akart veled.
Mondtad neki, hogy dolgozom?
Már keresett a tűzoltóságon. Azt mondták neki, beteg vagy.
Miért mondták ezt?
Mert elvileg műszakod lett volna.
Francba!
Nem hétfő van, igaz?
Kedd. Beszóltam, hogy beteg vagy.
Sajnálom, kölyök!
Semmi baj, apa!
Jól van. Végre elmennek.
Felgyújtották a kocsiját, vagy csak elkötik?
Csak elkötik.
Mit keres itt, Nash?
Már megmondtam. Magát.
Miért?
Kilencedik lépés.
Jóvátétellel tartozom.
Ezért jött utánam ide a sivatagba?
- Igen. - Azt hiszi, ezzel jó pontot szerez?
Nem. Csak akartam, hogy tudja, minden szavát hallottam.
Köszönöm. Jó tudni, hogy észrevett.
Persze, mindenki észrevesz.
Leginkább azért, mert mindig megbámulnak.
Tudom, hogy semmivel sem tehetem jóvá, ami történt...
Elég!
Tisztázzunk valamit, kapitány!
Nekem nem kell magától semmi.
Tudom, azt hiszi, savazni akartam magát a találkozón.
De ez nem igaz.
Csak felmértem magát.
Meg akartam érteni, hogy valaki, aki annyi veszteségért felelős,
annyi fájdalomért,
hogyan képes folytatni.
Úgy tűnik, rettentő könnyen.
Ez közel sem igaz.
Nem? Én is hallottam minden szavát, Bobby.
Arról, hogy milyen szerencsés.
Ezért álltam fel.
Úgy éreztem, hogy ez választ követel.
- Értem. - Helyes. Most ezt értse meg!
Megtarthatja a jóvátételét.
Nem kértem.
Nekem az égvilágon semmit sem jelent.
Van egy szervizút 13 km-re nyugatra.
A kartell nem igazán használja. Többnyire csak a helyiek.
Onnan úgy három kilométerre van az autópálya.
Ha odáig eljut, valaki biztosan felveszi.
Mit kéne tennem? Csak hagyjam itt?
Én öltem meg a férfit, nem maga.
Nem volt választása.
Nem mondtam, hogy volt.
Oké.
Fel kell állnia, indulnunk kell.
Őszintén szólva...
nem igazán tudok, Nash.
Azt hiszem, kezd beállni a fertőzés.
Akkor hadd segítsem fel!
Nem tudom, mi a rosszabb:
meghalni idekint az árnyékban, vagy hagyni, hogy megmentsen.
Ahogy a dolgok állnak, elég nagy az esélye, hogy elbukom.
Most csak próbál felvidítani.
Jöjjön!
Vágjunk neki!
Itt a 911. Miben segíthetek?
Tűz van a konyhában!
Egy pillanat! Küldöm a tűzoltóságot.
Mi a neved és honnan hívsz?
A nevem Bobby Nash, és a Kent Road 112-ben lakom.
Azt mondtad, Nash?
Apa! Apa, ébredj fel!
Hadd próbáljam meg én!
Ez általában beválik.
Phil, mit keresel itt?
Úgy tűnik, valaki sütit akart sütni.
- Sajnálom, apa! - Kelleni fog egy új tűzhely.
Meg egy kis festék és kétkezi munka.
- Kitakarítok. Ígérem. - Arra mérget vehetsz.
Nem az ő hibája, hogy nincs itt tűzoltó készülék.
Nem, az az anyja hibája.
Utálta a látványát, ezért a hátsó verandán tartom.
Legalább lesz egy új konyhája.
Így talán majd visszajön.
Végeztetek?
Igen, végeztünk.
Rendbe tudom hozni.
Tudod, mi történik, ha felhívod a 911-et?
Feljegyzik a hívást. Milyen fényt fog ez vetni rám?
Ne haragudj!
Ha kirúgnak, az a te hibád lesz.
Most látni sem bírlak.
Mentél volna az anyáddal!
Keljen fel!
Ennyi. Én végeztem.
Nem, nem végzett.
- Jöjjön! Azt hiszem, látok egy utat. - Ezelőtt 3 km-rel is azt hitte.
Hé! Fel kell kelnie. Tovább kell mennünk.
Maga is nagyon jól tudja, hogy minden egyes lépéssel
csak mélyebbre kerül a fertőzés a szervezetemben.
Keljen fel!
Gyerünk! Jól van.
Ez az.
Jöjjön!
Látja? Mondtam, hogy van itt egy út. Gyerünk!
Menni fog.
Hé!
Álljon meg!
Állj!
Gyerünk! Megáll.
Mi a fenét csinálnak idekint?
Egy kicsit eltévedtünk.
Meghiszem azt.
Mik maguk? Önkéntesek?
Nagyon nincs is itt más.
Csak a kartell, a migránsok és az önkéntesek.
És néhány öreg, makacs farmer, mint én.
Hermannek hívnak.
Az én nevem Bobby, ő Amir, és eltalálta.
Önkéntesek vagyunk.
Tudják, mit? Innen nem messze lakom.
Van vezetékes telefonom és rádióm, amin el tudom érni a seriffet.
Jól hangzik. Csak jussunk ki a sivatagból.
Rendben. Szálljanak be!
Van egy kis víz az ülés alatt.
- Igyanak! - Rendben.
Parancsolj!
Hálásak vagyunk. Hosszú volt a nap.
Mit is mondtak, honnan jöttek?
Nem mondtuk.
- A 9-es főútról, ahol a régi kajálda van. - Szép kis séta.
Hát, sok itteni gyalogolt már ennél többet is.
Igen, de nem sérülten.
Gondolom, meglőtték, barátom.
Igen, de látnia kéne a másik csókát.
A fiával van a képen?
Nem. Ő az unokám.
Miguel.
Ő a mindenem.
Az apja, a fiam, öt éve halt meg.
Részvétem!
Drogok.
Nem csak emberek jönnek át a határon.
Amúgy
mikor ettek utoljára valamit?
Ott fognak várni ránk nála.
Beszél spanyolul?
Megértem.
Csak azt nem értem, mi dolga velük, mikor a mérgük megölte a fiát.
- A fiam a saját feje után ment. - Ahogy az unokája is.
- Mint mindannyian. - Álljon meg!
Bobby!
Bobby, nyisd ki!
Kérlek!
Menj innen!
Légy szíves!
Úgy sajnálom!
Tudom, hogy véletlen volt.
Bocsáss... Bocsáss meg az öregednek!
Oké?
Nem viselem el, hogy te is haragudj rám.
Bobby?
Fiam, mi ketten...
Hé, Bobby, megtaláltam a könyvedet.
Azt hiszem, még menthető.
Nem nagy kunszt.
Pikk-pakk rendbe hoz...
Amir! Hé!
Amir!
Hé!
Amir!
Jól van. Kiviszem innen.
Gyerünk! Kitartás!
Tartson ki!
Oké. Várjon egy kicsit!
Rendben.
Jól van, Amir.
Apa?
Apa, ébredj fel!
Ébredj fel!
Apa, ébredj fel!
Kérlek! Szükségem van rád!
Kérlek! Ébredj fel!
Kérlek, apa!
Ébredj fel!
Minden rendben, kapitány.
Megtaláltuk.
Együtt.
Tessék, kapitány!
Köszönöm.
Itt kéne maradnia éjszakára. Az orvosok gondját viselnék.
Folyadékot fognak javasolni, NSAID-et a duzzanat ellen,
és antihisztamint a viszketés ellen.
Mindez egyedül is megy.
Azt hittem, az orvos a legrosszabb beteg.
Még nem találkozott tűzoltóval.
Bobby!
- Hála Istennek, hogy jól vagy! - Ahogy telefonon is mondtam.
- Akkor is látnom kellett a saját szemmel. - Jól van.
Fernanda, a nejem, Athena. Ő viszont zsaru.
Maga talált rá.
Nem is tudom, hogyan fejezhetném ki a hálámat.
Nem csak az én érdemem.
Akiket Amir megmentett a prérifarkasoktól, mindenáron meg akarták keresni.
- És velük mentem. - És rájött, hogy találjon meg minket.
Láttuk a vért az étkezdénél, gondoltuk, átvágtak a szervizúton.
Miután meglett a kocsi, nem tartott sokáig megtalálni magukat.
Láttam, ahogy bevontatták a maradékát.
Hihetetlen, hogy senki se halt meg.
Nos, Herman...
A rendőrség nem mondta? Nem sokkal később Hermant is megtalálták.
Pár törött borda és törött váll, de túlélte.
Nem láttam, hogy behozták.
Egy másik kórházba vitték.
- Őrzött kórterembe. - Rendőrségi őrizetben van?
Sok infója van a kartellről, amit hajlandó megosztani.
Ő az?
Igen.
Adnál egy percet?
Azt hittem, már rég elment haza a csinos feleségéhez.
Csak előbb rá akartam nézni magára.
Jóvátette a bűnét, Nash.
Megmentett.
Most már elmehet.
Ez nem egészen így működik.
Ugye, nem fog a nyakamra járni, amíg meg nem bocsátok,
mert az soha...
Nem várom el a megbocsátását.
Nem ezért kerestem meg.
Azt akartam, hogy tudja, nem sikerült csak úgy elsétálnom a tűz után.
Azóta is magammal cipelem mindennap és minden éjjel.
És tudom, semmit sem tehetek, hogy semmissé tegyem az okozott kárt
magának vagy a többi családnak.
Nem tudom visszaadni a nejét, sem elmulasztani a fájdalmát.
De higgye el, mindennap gondolok rájuk.
Ayana Casey...
34 éves, Martha és Jamal Harris egyetlen gyermeke,
Amir Casey szeretett felesége.
Az 57. ember, aki miattam halt meg abban a tűzben.
Tényleg azt hiszi, megérdemel egy új esélyt?
Nem.
Meg kellett volna halnom akkor este.
Vagy utána, valahányszor próbáltam helyrehozni azt a hibát.
Mégis itt vagyok.
Nem tudok semmit sem jobbá tenni, így próbálok nem rontani a helyzeten.
Azelőtt autókereskedő voltam.
Miután túléltem azt az éjszakát,
úgy éreztem, valami mást, többet kéne csinálnom.
Hogy meghálálja az új esélyt.
Hogy megtegyem, amit nem tudtam.
Valahányszor átlépem a kórház ajtaját,
a nejemet próbálom megmenteni.
És sokat tűnődöm azon,
hogy vajon maga kit próbál megmenteni, kapitány.
Beszéltem anyukáddal.
Úton van ide. Lehet, hogy eltart egy darabig.
Velünk jössz a tűzoltóságra?
Nem. Megvagyok.
Akarod, hogy valamelyikünk veled maradjon?
Nem.
Sajnálom, Bobby!
A feliratot fordította: Vig Mihály