‎Ce cauți aici?
‎Nu te poți ascunde de mine.
‎- Îmi rupi și mie mâna? ‎- N-ai intervenit!
‎Nici n-ai ripostat. ‎Ai mers acasă, în brațele mămicii.
‎Mămica nu e aici.
‎Nu te teme! N-o să-ți rup mâna.
‎Meriți mult mai rău!
‎Robby, Miguel…
‎Uită-te cum sunt ei acum! ‎Și e numai vina ta!
‎- E numai vina ta! ‎- Miguel!
‎Tu ai început asta,
‎acum, să terminăm!
‎Hai, melcule! Mișcă picioarele alea moi!
‎Hai, Diaz!
‎Bine. Stai așa!
‎Simte mușchiul! E bine. Încă zece!
‎Hai, Diaz! Mișcă!
‎Mai ai puțin. Hai!
‎- Cred că am prins mișcarea. ‎- Da? Gândește rapid!
‎E bine!
‎E chiar bine.
‎Prinde!
‎Ce aștepți? Hai!
‎Da!
‎Bine. Dar „Karate Johnny Lawrence”?
‎Sau „Karate Lovește-Dur”?
‎Caut nume pentru noul nostru dojo!
‎În cât timp se trimit mesajele ‎pe Facebook?
‎Ali e în Colorado. Probabil durează.
‎Se trimit instantaneu.
‎Dar „Karate american”?
‎Nu e suficient de bun.
‎Trebuie un nume care să transmită ‎că avem cea mai șmecheră sală din zonă.
‎Da. E nasol că Cobra Kai e un nume ‎așa de șmecher.
‎Dacă l-am păstra?
‎Dar să scriem „cobra” cu „K”. ‎Ne pot numi „triplu K”.
‎Cum e KKK?
‎Da, nu e o idee bună.
‎În fine! O să ne descurcăm. ‎Întâi, ne trebuie elevi.
‎E prima mea zi la școală. ‎Aș putea recruta.
‎Dar unde ne antrenăm?
‎Lasă asta în grija mea.
‎- ’Neața, scumpo! ‎- Așază-te!
‎Am pregătit niște ceai din Okinawa.
‎Vă purtați ciudat. Ce se întâmplă?
‎Am vorbit cu mama ta ‎cum vom face cu Cobra Kai.
‎Da?
‎Regret că m-am supărat ‎din cauza antrenamentelor.
‎Nu mi-am dat seama prin ce treci.
‎Încercăm s-o rezolvăm, dar…
‎Având în vedere agresorii de la școală, ‎vrem să te poți apăra singură.
‎Deci, ce vreți să spuneți?
‎Tata redeschide Miyagi-Do.
‎Iar eu sunt total de acord.
‎Deci, ce zici?
‎- Ești gata de acțiune? ‎- Nu.
‎Sam!
‎Sam, așteaptă!
‎Ce se întâmplă?
‎Nu mai fac karate, da?
‎Ce-a fost asta?
‎Se întâmplă ceva cu ea. ‎Nu cred că doarme prea bine.
‎N-am știut.
‎Am fost atât de prins ‎cu tot ce se întâmplă.
‎N-am mai stat destul cu ea.
‎Poate chiulești azi.
‎Da? Ea poate lipsi de la școală.
‎Mă ocup eu de reprezentanță. ‎Mergi și fă minunea Miyagi!
‎- Uite-l! ‎- Nu se poate!
‎Da!
‎BINE AI REVENIT MIGUEL!
‎Mă bucur să te văd.
‎S-a întors!
‎Da, Miguel!
‎El Serpiente!
‎- Salutare! ‎- Bine ai revenit!
‎Mă bucur să revin!
‎- Ai picioare bionice? ‎- Nu, aceleași picioare plictisitoare.
‎Da? Ești bun de tăvăleală? ‎Trebuie să aperi titlul.
‎Trebuie să treci peste mine. ‎Cobra Kai e pe val.
‎Chiar voiam să discutăm despre asta.
‎- Vorbim la prânz. ‎- Sigur.
‎- Salutare, Miguel! ‎- Salut!
‎Puștiul s-a întors! Bine ai revenit!
‎Sper să-mi fac și eu o revenire triumfală ‎în rândul celor mobili.
‎- De ce ești în ghips? ‎- Fractură de radius.
‎Miroase.
‎Am băgat coajă de lămâie ca să atenueze. ‎Încă mai ești invitată să-l semnezi.
‎Nici gând!
‎Măcar, când erai un ghimpe ‎între sânii mei, luam zece la Științe.
‎Acum nu mai poți face nici atât ‎fiindcă ești defect.
‎Cum ți-ai rupt brațul?
‎Avem multe de vorbit.
‎E disponibilă imediat.
‎Acolo sunt vestiare, ‎saune, dușuri private.
‎Vă place sucul?
‎E cel mai bun suc de portocale.
‎Bar privat cu sucuri. ‎Clienții dv. îl vor adora.
‎Am câteva oferte, dar păreți genul ‎care recunoaște o afacere bună.
‎- Facem actele? ‎- De ce? O iau eu!
‎E nevoie de un contract. ‎Și verific dacă sunteți solvabil.
‎Aș prefera să n-o faceți.
‎Să sărim peste prostii ‎și să batem palma ca pe vremuri!
‎Ca bărbații.
‎E al patrulea loc pe care-l vezi azi?
‎Încerc să mă înscriu în buget.
‎Locul ăsta e cât se poate de ieftin.
‎Am scăzut câteva sute ‎din cauza azbestului.
‎Cică l-au scos pe tot.
‎Câteva straturi de vopsea, ‎puțină muncă și se rezolvă.
‎- Deci, cât costă? ‎- Trei mii.
‎Trei mii?
‎Pe bune? E nașpa aici!
‎Unde e barul cu sucuri? Unde e sauna?
‎Era un automat pe hol. ‎S-a răhățit un vagabond în el.
‎Am venit până aici ‎crezând că e un preț bun.
‎Suntem în LA, frate!
‎Un acoperiș și patru pereți
‎te vor costa.
‎Adică locul ăsta e gratis?
‎- Da. ‎- Complet gratis, fără obligații?
‎Da, e gratis.
‎Ca să fac karate aici? ‎De la coșul de gunoi tocmai până la copac?
‎Poți să faci orice. E un parc public. ‎Mă pot întoarce la familia mea?
‎Da, mersi.
‎Nu e chiar așa de rău, nu?
‎E mai bine decât la școală.
‎Sunt deosebite liniștea…
‎sunetul apei…
‎Sunt lucruri care te ajută mereu.
‎Mă gândeam ‎că asta ne prinde bine amândurora.
‎De asta suntem aici?
‎Mă mai gândeam ‎și să ne aprovizionăm pentru cină.
‎- E puțin ruginită. ‎- Da. Și eu sunt așa.
‎Trucul la pescuit aici ‎e să cobori struna până în adâncuri,
‎departe de barcă.
‎Depinde totul de cum arunci.
‎Bun. Trage umărul înapoi, ‎îndoaie coatele și dă-i drumul să zboare!
‎Așa.
‎Mai știi când am ieșit ultima oară?
‎Eram cu dl Miyagi.
‎A prins un pește așa de mare, ‎încât mama s-a temut să-l gătească.
‎Am ajuns să comandăm pizza.
‎Atunci ai învățat ‎să-ți menții echilibrul în barcă.
‎Nu era nevoie. Nu te-ar fi doborât nimeni.
‎Mai încercăm o dată, ‎de dragul vremurilor trecute?
‎Știam eu!
‎Ce știai?
‎M-ai adus aici ‎ca să mă ademenești la karate?
‎Poftim? Nu. Deloc. N-are nicio legătură.
‎- Voiam doar să petrecem ziua împreună. ‎- Ți-am zis, tată, renunț la karate.
‎Te rog, spune-mi de ce! Vreau să te ajut.
‎Nu contează. Nu poți.
‎Nu pot, dacă te ascunzi de mine.
‎Fii sinceră cu mine, Sam!
‎M-am blocat, da?
‎N-am sărit în ajutorul prietenilor!
‎M-am uitat la Demetri când i-au rupt mâna ‎și n-am putut face nimic!
‎Acum am atacuri de panică. ‎Nu știu dacă voi mai putea să mă apăr.
‎Îmi pare foarte rău, Sam.
‎Du-mă acasă!
‎Așa!
‎La naiba!
‎Te-ai gândit că-ți dau jos tava?
‎Zău așa! Sunt mai bun de atât.
‎Cu ce să te mai ajut? ‎Vrei să-ți semnez ghipsul? Se rezolvă!
‎La orizont!
‎- Ce față tristă! ‎- Nu-i așa?
‎Scuze. Nu mai sunt locuri.
‎- Și unde să stau? ‎- La masa rebuturilor. Acolo.
‎Ce ratat!
‎- Salut! ‎- Am auzit ce s-a întâmplat cu Demetri.
‎Cum ai putut?
‎Ar trebui să-mi mulțumești ‎că m-am răzbunat.
‎Ei au început. Noi am terminat.
‎- Nu așa ne-a învățat ‎sensei. ‎- Nu mai e ‎sensei-ul ‎meu.
‎După tot ajutorul lui, l-ai trădat?
‎El ne-a trădat.
‎Astea nu sunt ideile tale. ‎Ți le-a băgat Kreese în cap.
‎Te poți schimba ‎plecând de la Cobra Kai la noi.
‎Dacă vii tu, vor veni și alții. Bine? ‎Să demonstrăm că nu suntem bătăuși!
‎Ar fi ca înainte.
‎Are ‎dojo ‎nou?
‎Atenție! Uitați-vă la el! ‎Stă cu o sculă pe mână!
‎Sunt prietenii tăi?
‎Nu trebuie să vorbești cu mine, ‎dar să știi că te voi sprijini mereu, da?
‎Ți-am spus. Nu mă poți ajuta.
‎De ce nu-mi zici cum a fost?
‎Când a început lupta, eu…
‎nu m-am putut mișca.
‎N-am putut respira.
‎Am simțit…
‎că-mi sare inima din piept.
‎Știam dinainte că era ceva în neregulă, ‎dar credeam că pot face față.
‎Are vreo legătură cu fata aia, Tory?
‎E prima oară când o văd de atunci.
‎Am simțit că se va întâmpla din nou.
‎Că voi fi rănită.
‎Miguel va cădea.
‎Robby va fugi.
‎Creierul a simțit că începe, ‎dar corpul s-a oprit.
‎Cred că a fost îngrozitor.
‎Demetri a fost rănit.
‎Și n-am putut face nimic ca să-l apăr!
‎Sam, nu e vina ta.
‎Cobra Kai a scăpat de sub control. Știi.
‎Asta e problema.
‎Mi-e frică, tată!
‎Nu m-am mai simțit așa de singură!
‎Nu ești singură!
‎Orice ai simți, ‎nu trebuie să-ți fie rușine. Ai înțeles?
‎Facem o oprire în drum spre casă?
‎- Salutare, Moose! ‎- Ce?
‎Sensei?
‎Cum ai trecut de pază?
‎Am învățat aici. ‎Crezi că nu știu s-o evit?
‎Am vești bune.
‎Am găsit un loc pentru noul ‎dojo.
‎- Da? ‎- Cum e cu recrutarea?
‎E atât de rău?
‎S-a schimbat totul,‎ sensei.
‎Toți cei din Cobra Kai au luat-o razna.
‎De ce spui asta?
‎Sensei ‎Kreese îi transformă ‎într-o armată de nemernici.
‎Nu-i putem recruta.
‎Așteaptă aici!
‎Atenție!
‎Am dat-o în bară.
‎Și-mi pare rău.
‎Am fost egoist.
‎Nu e atitudinea unui ‎sensei.
‎Am ales calea ușoară. Am renunțat.
‎Ce s-a întâmplat în școală…
‎m-a zguduit profund.
‎Nu mai puteam privi pe nimeni în ochi.
‎Da. Cred că ți-e mai ușor să-ți spui asta.
‎Dar adevărul e
‎că ne-ai abandonat înainte de asta.
‎Ai devenit slab.
‎Noi am plătit prețul.
‎Ascultă!
‎Când ai venit la sala mea, ‎erai cel mai slab!
‎Eu te-am crescut, nu Kreese!
‎Nu dă doi bani pe tine!
‎Pe niciunul!
‎Dacă vreți să vă plângeți de trecut ‎ca niște lași, bine!
‎Vreți cu Kreese? Bravo!
‎Să nu ziceți că nu v-am avertizat!
‎Sau vă puteți aduna,
‎ca vă alăturați mie.
‎Vă aștept mâine, la 16:00.
‎Dacă vreți un antrenament corect…
‎să veniți acolo!
‎Să nu întârziați!
‎Scuze, puștiule! Obicei vechi.
‎SALA DE SPORT ‎ALL VALLEY
‎De câte ori m-aș întoarce aici,
‎simt mereu cum îmi crește adrenalina.
‎E grozav, tată. ‎Dar tot mi-ai spus de ce am venit aici.
‎Vino încoace!
‎Chiar aici.
‎Știu. Aici l-ai bătut pe Johnny Lawrence.
‎Nu.
‎Aici era să cad pradă fricii.
‎Ce vrei să spui? Când?
‎La al doilea campionat.
‎N-a trebuit să lupt în preliminarii, ‎deci eram odihnit.
‎Mă credeam pregătit.
‎Dar, la ultima luptă…
‎Adversarul era nemilos.
‎Imediat, m-am trezit pe covor, ‎copleșit de frică.
‎Eram paralizat.
‎Nu mă puteam mișca.
‎Gândul de a mă ridica și de a-l înfrunta
‎mă speria de moarte.
‎Voiam doar să fug și să mă ascund.
‎Și ce ai făcut?
‎Daniel-san!
‎- Dle Miyagi, s-a terminat! Las-o baltă! ‎- Nu!
‎Mi-e frică!
‎Poți pierde în fața adversarului. ‎Nu poți pierde în fața fricii!
‎Dar mi-e frică!
‎Rămâi concentrat!
‎Daniel-san, luptătorul cel bun ‎e încă în sufletul tău.
‎E timpul să-l eliberezi!
‎Din fericire, ‎dl Miyagi m-a ajutat să-mi revin.
‎M-am ridicat…
‎am terminat lupta și am câștigat.
‎Dl Miyagi știa mereu să rezolve situația.
‎E clar că aveam nevoie de sfatul lui.
‎Dar, în final, ‎a trebuit să mă ridic și să fac ceva.
‎Încă trăiesc cu frica, Sam.
‎Toți o simțim, întrucâtva.
‎Dar încerc să n-o las să câștige.
‎Doar tu te poți ridica de jos. ‎N-o face nimeni pentru tine.
‎Îți promit.
‎Voi fi mereu…
‎gata să te ajut.
‎Așa cum era dl Miyagi cu mine.
‎Pa, tocilarule!
‎Nemernicilor!
‎Ai un marker?
‎Da.
‎Ghipsul!
‎ADOR SCULA TA URIAȘĂ ‎- YAS
‎Poftim!
‎E mult mai bine.
‎Asta e… E chiar…
‎E…
‎Mulțumesc.
‎După toată…
‎rușinea cu formele mele…
‎știu cum e.
‎E nasol să fii batjocorit.
‎Dacă te ajută, au râs mulți ‎fiindcă-mi intrau chiloții în fund…
‎Nici asta n-a fost ușor.
‎Bine.
‎- Să nu exagerăm! ‎- Am înțeles.
‎Știam că vei reveni.
‎Serios?
‎Prinde!
‎Pentru ce e asta?
‎M-am gândit că ne putem antrena.
‎Sigur. Doar dacă vrei.
‎Arată-mi…
‎aruncatul undiței.
‎Poftim?
‎Frumos blocaj!
‎„Aruncatul undiței.”
‎Deci, la pescuit, ne antrenam?
‎E mai mult o coincidență fericită.
‎Din nou!
‎Haide!
‎Asta e prima zi.
‎Am mai trecut prin asta.
‎Dar e altfel acum.
‎Au încercat să ne distrugă.
‎N-au reușit!
‎Au zis că avem nevoie de un sediu.
‎Pe naiba!
‎Parcul ăsta…
‎va fi noul nostru ‎dojo.
‎Fiindcă n-ai nevoie de ‎dojo ‎ca să fii ‎dojo!
‎S-a înțeles?
‎Da, ‎sensei!
‎Am înființat Cobra Kai cu un tocilar.
‎Acum e mai bine.
‎Și, ca să fim luați în serios,
‎avem nevoie de un nume ‎care să impună respect.
‎Un nume care să inspire ‎putere și dominare.
‎Cobra e puternică.
‎Poate că stăpânește jungla, ‎dar lumea e mai mult decât atât.
‎Și există un singur animal…
‎care ucide șerpi.
‎Mangusta?
‎Un animal adevărat, Bert.
‎Vă prezint…
‎Karate Colț de vultur.
‎Vulturii n-au colți…
‎Îmbrăcați-le!
‎- Îi mai e cuiva strâmt? ‎- Mai fă abdomene!
‎Bine. Alinierea!
‎Sensei, ‎uite!
‎Am rămas tare.
‎Se pare că avem elevi noi. Faceți loc!
‎Ți-am zis. Cobra Kai, pe viață!
‎Nu te teme, Johnny! N-am venit să luptăm.
‎Atunci, ce naiba vrei?
‎Aș vrea să-ți fac o ofertă să te întorci ‎la Cobra Kai, unde ți-e locul.
‎Ești țicnit să crezi ‎că am face iar echipă!
‎Prostiile pe care le predai,
‎porcăriile pe care le fac ei…
‎sunt o nebunie.
‎Numai tu ești de vină.
‎Trebuie să te contrazic.
‎Țin la elevii mei.
‎Sunt puternici și luptători adevărați.
‎N-ar face greșeala de a arăta milă ‎și de a ajunge în comă.
‎Gândește-te bine, Johnny! ‎Nu vei mai avea altă șansă.
‎Foarte bine!
‎Ai ales.
‎Și o să regreți.
‎Subtitrarea: Daniel Onea