Ne, tyhle zrovna dovezli, ale dal je dopředu.
Chtěl jsem tu nějaká Porsche.
Pane LaRusso,
mám hotovo.
Vážně?
Obě parkoviště?
To je kravina.
Myslel jsem, že mě naučíte karate, ale jen tu makám.
Trošku moc si to užíváš.
Miluju ten sport.
Ukaž mi, jak umýváš okna.
Jak nanášíš a roztíráš vosk.
Úklon.
Bojové pozice!
Zpevni postoj, Jestřábe.
Udržuj rovnováhu, při úderu se vytoč.
Ano, sensei!
Ucukl jsi, Panici?
Do prdele, máme tu plno poseroutků.
Ano, sensei!
To nebyla otázka.
Přihlaste se, pokud jste nikdy nedostali.
Ruce dolů.
Celý život se vyhýbáte bitkám,
abyste si nezlomili nos nebo nepřišli o zub.
A co teprv otřes mozku.
Existuje jediné řešení. Než odejdete z tohohle dojo,
každý z vás dostane ránu,
tvrdě, přímo do obličeje.
Robinsonová, připravte je.
Posilte tu skupinu.
Ano, sensei.
Čtyři sta pade za nunčaky. To je zlodějina.
Další.
Do toho.
- Sensei, mám otázku. - Lékárnička je pod pultem. Někdo krvácí?
Ne.
Teda jo. Je tam hodně krve, ale jde o něco jiného.
- Další. - O co jde?
- Ve škole je jedna holka… - Sexy?
- …je fakt chytrá. - Sexy?
- Vtipná a fajn. - Sexy?
Jo, je sexy, hodně.
Pěkný.
Líbila by se vám. Taky má ráda karate a…
Chci ji pozvat ven, ale nevím.
Nevíš? Není nad čím přemýšlet. Když je sexy a všechno to ostatní.
Jo, ale co když řekne ne?
Nikdy nepřijímej porážku, Diazi. „Ne“ neexistuje.
Ne určitě znamená ne.
Jo, když jde o fyzické věci,
ale když ji zveš ven…
Jsi Cobra Kai.
Všechny holky chtějí Cobru Kai.
- Jasné? - Sračko!
Další.
- Půjdeme na ten turnaj? - Ještě nejsme připravení.
Sakra.
Je v pohodě.
V pohodě.
Jenom zub.
Hej, pracante.
Jak je, kámo?
Pěkný triko, brácho.
Jo, asi bere tu práci fakt vážně.
Nechtěls jen naštvat fotra?
Jo. Brzo skončím.
- Jasně, fajn. - Jo.
Něco nás napadlo.
Mám jen přestávku.
Nejde o teď hned. Ale večer.
Jo?
Jo.
Jakej je plán?
LaRussovy luxusní vozidla.
O čem to mluvíš?
Nemůžeme ukrást auto.
Kámo, klídek, neukradnem auto.
Jen nějaký autodíly jako ráfky, rádia.
Něco z chromu a tak.
- Já nevím. - Ty nemusíš dělat nic.
Jen nám řekni kód a my si otevřem.
Já žádný kód nemám.
Jsem nováček. Nemám ani klíč od záchodu.
Určitě si nějak poradíš.
Jako vždycky.
Možná jen nechce.
Tak to by byl problém.
Pamatuješ, co jsme udělali tomu frackovi ve Ventuře?
Jo.
To byla smůla.
- To jo. - Jo.
Ale tohle nebude problém, že ne, Robby?
Ahoj, Sam.
- Ahoj. - To je tvoje skříňka?
- Jo, ta je moje. - Jo.
Jsem rád, že jsem na tebe narazil.
Hodně jsem nad tebou přemýšlel.
Teda ne „hodně“, jen normálně jako když člověk na někoho myslí.
Jsi v pořádku?
Jo.
Chtěl jsem…
Nešla bys se mnou na rande?
Migueli, to je milý. Já bych ráda.
Ale po tom s Kylerem… si chci dát od randění chvíli pauzu.
- Jo, chápu. - Uvidíme se v hodině?
Jo. Jasně. Uvidíme se v hodině.
Nikdy nepřijímej porážku.
Co když to nebude rande? Jen dva lidi, co jsou spolu na stejným místě,
baví se samostatně, ale dohromady.
To zní jako rande.
Vážně?
Nebylo by to rande.
Když to nebude rande, tak to zní asi fajn.
Bezva.
Co dneska?
- Vyzvedni mě v osm. - Jo. Jasně. Tak jo.
Mám jen kolo.
Aha, tak…
tě vyzvednu já.
Tak jo.
Támhle máme desítky pěkných nových aut,
které si můžeš vyfotit.
To je pro pojišťovačku.
Nemusíme čekat, až přijede z Torrance,
pošlu jí fotky a půjde to rychleji.
Asi bys měl Louiemu šéfovat ty.
Můžu ještě přihlásit své dojo na All Valley šampionát?
Jistě, Cobra Kai.
Cobra, jako ten hustej had.
Potřebuju něco romantickýho, ale ne moc.
Vezmi ji na tetování.
Cože?
Někoho znám, udělal mi tohle.
Ty vole.
- To je mazec. - Že jo?
Čtrnáct hodin v křesle.
- Počkej a rodičům to nevadí? - Nevědí o tom.
Budu muset nosit trička do výšky. Možná i dýl.
Neříkejte jim to.
Nějaké další návrhy?
Na mě nekoukej.
Se Sam jsme bývaly kámošky, ale už ne.
Potřebuju tvou pomoc.
Fajn.
Vím, že má ráda čokoládu a astronomii.
- To by šlo. - Zákaz?
O čem to mluvíte?
Ne, mě nevykážete.
Já vykážu vás.
Sensei, co se děje?
Cobra Kai má na ten turnaj doživotní zákaz.
Cože? A to je fér?
Není.
Nic s tím nenadělám.
Nemáme snad nepřijímat porážku?
Žádné ne neexistuje.
Šlo o holky. Tohle je něco jinýho, je to realita. Existují pravidla.
Od kdy vás zajímají pravidla?
Nebereme ne jako odpověď. To jste říkal. Dělejte něco.
Víš co? Máš pravdu.
- Zajedu tam… - Jo.
- …a zmlátím je. - Jo. Ne.
Tak jsem to nemyslel.
Možná existuje delikátnější přístup, sensei?
Cesta pěsti není delikátní.
Kobry nejsou delikátní.
Ano, omlouvám se. Ne delikátní.
Jen chci říct…
že možná existuje chytřejší způsob.
Neviděls Robbyho? Potřebovala bych pomoc s těmi filtry.
Je vzadu. Pomáhá mi stříhat bonsaje.
Páni. Dovolil jsi mu sáhnout na své cenné bonsaje.
To je jako třetí meta.
Je to hodnej kluk. Jen to měl těžké,
tak jsem si říkal, že ho něco naučím…
Jen ho nenaváděj k otevření obchodu s bonsajemi.
- Víš, jak to dopadá. - Ne.
Stromky pana Miyagiho byl dobrý plán.
Jen jsme měli smůlu. To už se nestane.
Už nikdy.
Jak to jde?
Omlouvám se, nejde mi to.
Nevím, co dělám. Prostě… to neumím.
To nic.
Taky jsem to nejdřív neuměl.
Pan Miyagi mě to naučil.
Miyagi je ten chlápek, co vás naučil karate?
Jo. Byl to výjimečný chlápek.
Naučil mě hodně.
Musíš jenom zavřít oči,
všechno vytěsnit z hlavy
a soustředit se jen na ten strom.
Mysli jen na ten strom.
Pak si přestav, jak chceš, aby vypadal
a udělej to.
Toť vše.
To je ono.
Je to nějaká metafora, co?
Strom jsou mé pocity nebo tak něco.
Ty jsi ten strom, Robby.
Máš silné kořeny.
Víš, kdo jsi, ne?
Takže teď si musíš jen představit, jak chceš, aby vypadala tvá budoucnost,
a pak to dokázat.
UVIDÍME SE VEČER! NEZKLAM NÁS.
Sensei?
Pojď dál.
Jste nervózní ze schůzky?
Nejsem nervózní, ale nasraný.
Musíte k těm lidem být milý.
- Co uděláte, když se naštvete? - Nevím, většinou někoho praštím.
To nepůjde. Co třeba tohle?
Když vás někdo naštve,
dejte ruku v pěst, ale nepraštěte je?
- Zadržet to? - Jo.
Zkusím to.
Kufřík? Co je uvnitř?
Nic.
Byl u popelnice.
- Hezký. - Díky.
A co ty? Nervózní z toho rande?
Jo, trochu.
- Hodně. - Nemusíš být nervózní.
Jasný? Uklidni se.
Až přijde správný čas, jdi do toho.
Do toho? Do čeho? Co mám udělat?
No tak. Musíš ji políbit.
Jo, to bych rád, ale nemusím, ne?
Ne, to je fakt. Můžeš jí jen zaplétat vlasy
a bavit se o ostatních, co měli koule a políbili ji.
Sakra.
Jsi Cobra Kai.
Udeř první, udeř tvrdě.
To neplatí jen pro karate, ale pro všechno.
Kam ji vlastně bereš?
Na observatoř.
Piknik v trávě, čokoláda s trojkou chutí
a při jasné obloze kouknem na hvězdy.
Pochopil jsem jen tu trojku.
Bude to fajn.
Hele, jestli ji chceš oslnit,
vezmi ji tam, kam jsem kdysi brával všechny.
A to kam?
GOLF N' STUFF RODINNÉ ZÁBAVNÍ CENTRUM
ARKÁDOVÉ HRY CENY
Jdeme na to.
Tak jo.
Nemůžu uvěřit, žes vybral tohle.
Můžeme jít někam jinam, jestli sem nechceš.
Děláš si srandu? Miluju to tady.
- Fakt? - Jo.
Táta mě sem jako dítě brával pořád.
- Tady. - Díky.
- Bude to sranda. - Tak jo.
Jdeme.
Panebože. Co to bylo?
Hele!
Panebože.
Bum!
- Páni. - Je toho hodně.
Můžeš dostat 15 řetízků, gumu, nebo 37 lamp.
Chci tamto.
Chobotnice, zajímavé.
Je chlupatá? Ale jo, celkem jo.
Jo.
- Připravenej? Pojď. - Jo, kam jdeme?
Začneme.
Na stole máme návrh na změnu barvy žíněnek pro turnaj do 18 let.
Červené žíněnky s bílou pěstí máme už 30 let.
Je to tradice.
Víš co je ještě tradice? Klesající účast.
Musíme to oživit. Co modré žíněnky se zlatou pěstí?
- Zlatá pěst, vážně? - Jo.
Teď se to nehodí.
Teď je ta nejvhodnější doba.
- Chápu… - Proto tu jsem.
Promiňte, pane? Anonymní alkoholici začínají až v devět.
Ne. John Lawrence, jsem tu kvůli schůzi turnajové rady.
Kvůli tomu, co se na turnaji stalo loni?
Pokud ano, ujišťujeme vás, že máme úplně nový catering.
Nevěděli jsme, že ty párky jsou zkažené.
To mě mrzí, ale proto tu nejsem.
Jsem tu, protože mé dojo má zákaz na turnaj do 18 let.
- Chtěl bych se odvolat. - Jsem zmatená. Někdo má zákaz?
Ani jsem nevěděl, že je to možné.
Strpení, pane. Nejspíš je to jen omyl. Vaše dojo?
Cobra Kai.
Danieli, stihls to.
Výroční zasedání si nikdy nenechám ujít.
A jsem rád, že jsem nepřišel zrovna o tohle.
Právě včas.
Pan Lawrence tvrdí, že mu byla účast zakázána.
Chce se zúčastnit.
To je mi jasné.
Kde, sakra, je?
- Nevím. - Jsem tady.
Hej, nepliž se tak, vole.
Pohoda. Jak je, kámo?
Máš ten kód?
Jasně.
Říkal jsem ti, že to zvládne.
Na co čekáš? Jdeme na to. Co ten kód?
Nemůžu.
Nemůžeš co?
Si vzpomenout?
Ne, neudělám to. Řekl jsem to špatně.
Robby, no tak.
Nedělej to.
Otevři ty zatracený dveře.
To se nestane.
Fakt mě k tomu nutí, co?
Ninja tě naučil nějaký karate nebo co?
Vole, dobrý?
Bacha, brácho!
Není kam utéct.
Ani se schovat.
Radši si dávej bacha.
- Připravená? - Jo, můžu?
A Lonzo Ball boduje!
Takže fandíš Lakers.
Jo. Máme permanentku už od dětství.
Rovnou do středu.
Ale táta ji většinou využívá k práci.
Chodíme jen občas.
Jo, jasně.
Taky občas využívám permanentky k práci.
Zabavit klienty, uzavřít dohodu. Drahý a nudný.
V čem podnikáš?
S textilem.
Trocha vyvážení, taky nějaký dovoz.
Ale mou vášní je komunitní program.
To zní zajímavě.
To jo. Pomáháme chudým dětem z Encina,
co můžou jít jen na pár zápasů,
a snažíme se je dostat na víc.
Páni, ty jsi ale lidumil.
Jo.
Nechceš jít někdy na zápas se mnou?
Jo.
Záleží, jak blízko středu bychom byli, protože já mám místa dost blízko.
- Panebože. - Nemáš tu tabulku míst?
- Sklapni. - Kdybys ji měla…
Ještě jednou. Poslední vyhrává.
Panebože. Podívej na ten výraz. Co…
ALL VALLEY SPORTOVNÍ HALA
„Proto vydává komise All Valley z roku 1985
doživotní zákaz účasti pro Cobru Kai
za neetické a nesportovní chování
senseie Terryho Silvera,
Johna Kreese a žáka Mikea Barnese.
Tak to vidíte.
Promiňte, že jsme plýtvali vaším časem, ale doživotní zákaz je doživotní zákaz.
Počkat. Vyslechněme si ho.
Pane Lawrencei, jaký vztah máte k Terrymu Silverovi?
Slečno, vůbec netuším, kdo to je.
Mám jen malé dojo a snažím se uživit.
Zeptejte se ho na Johna Kreese.
John Kreese je mrtvý.
- Upřímnou soustrast. - Nechte toho.
Danieli, projev trochu úcty.
Úcty? Děláš si srandu, Sue?
Ty nevíš, jak to bylo.
John Kreese a Cobra Kai
ztělesňovali to, proti čemu tento turnaj vymezuje.
A on, Johnny Lawrence, byl jejich nejlepším žákem.
Je z nich nejhorší.
Zneuctili bychom celý sport, kdybychom jim povolili účast.
No tak.
Přiznávám, že v 80. letech byly s Cobrou Kai problémy.
Sensei nejednal vždy podle pravidel.
Proto jsem odešel.
Ale má Cobra Kai je jiná.
Je to místo, kam můžou děti zapadnout.
Nikdo si z nich neutahuje, že jsou nuly.
Že jsou jedinečné.
Z první ruky jsem sledoval, jak mí žáci zesílili a začali si věřit.
Naučili se bránit.
Cobra Kai mění těm dětem život.
A upřímně…
ony zase mění život mně.
Děkuju.
To vůbec nezní jako stará Cobra Kai.
A je to drsný jméno pro dojo.
Určitě se mnou budou všichni souhlasit,
že by se nám v komunitě hodilo více lidí, jako jste vy.
- Děkuji. - To je blbost.
Na střední všechny šikanoval a vůbec se nezměnil.
Můžu to dokázat.
Promiňte, pane Lawrencei.
Neznám vás, ale znám Daniela LaRussoa,
a pokud on říká ne, souhlasím s ním.
Díky, Georgei.
Zdá se, že jediným spravedlivým řešením bude hlasovat.
Pane Lawrencei, nevadilo by vám zatím počkat venku?
Vůbec ne.
Děkuji vám za pečlivé zvážení.
Jo.
Počkej venku, jo?
Dojemnej příběh, ale vy jste u toho nebyli.
Takže…
señor chobotničák by rád věděl, jestli jsi lepší v karate…
- V karate. - …než v minigolfu.
Nevěděl jsem, že je to Hispánec,
ale řekni tady señorovi,
že podle mého senseie jsem nejlepší ve třídě.
- Vážně? Nejlepší? - Jo.
Ty mi nevěříš? To…
- Ne. - To jsem neřekla.
Postav se.
- Fajn. - Uděláme tohle.
Zaujmi obecný bojový postoj.
Prostě… Jo, nohu vpřed, jako by do L.
Ruku nahoru.
Druhou takhle.
Jo. To je ono. Pak se postavíš…
Chtěls mi sáhnout na boky?
Ne, jen ti upravuju postoj. Ten chvat je těžký,
když se ti to nepovede, nic se neděje…
Ty vole, Sam. To bylo úžasný.
Co to…
Sensei Sam.
Na lepším rande jsem asi nikdy nebyla.
Vážně? Protože tohle vlastně není rande.
Jasně. Není to rande.
A tohle nebyl polibek.
Jo.
Gratuluji, Johnny.
- Kdo zaválel? - Já jsem zaválel.
Sakra. Taky jsi zaválel?
- Řekni, žes zaválel! - Zaválel!
- Jo! - Rande vyšlo.
- Schůze rady taky! - Takže se budeme účastnit?
To teda! Cobra Kai je zpátky!
Dojdu si pro limču. Chcete pivo?
Ne. Tohle chce pořádný přípitek.
Pro opravdový chlapy.
- Pij. Narostou ti chlupy na koulích. - To je dobře?
Jo, to je.
Tak jo.
Na Cobru Kai!
Nepřijímej porážku!
KARATE TURNAJ DO 18 LET 19. KVĚTNA, PŘIHLASTE SE