Ранкове шоу
ЗНИК!!!
Екстрене повідомлення. Круїзний лайнер
зі щонайменше 21 хворим на коронавірус нарешті пришвартувався.
Усіх на борту чекає карантин.
У штаті Вашингтон сьогодні п'ять нових смертей
в домах для літніх людей.
ЦКЗ заявляє
про 420 підтверджених випадків захворювання по всій країні.
У штаті Нью-Йорк оголошено карантин,
по всій країні закриваються школи…
Алекс у відпустці.
Ми знаємо, що вона заявила на поминках Мітча Кесслера.
Також ми знаємо, що її знімали приховано
і без згоди.
Ми в курсі громадського невдоволення і дякуємо за турботу
про колег Алекс, з якими вона контактувала
після повернення з Італії.
UBA почне розслідування.
СТРІМ 11.03.20
Якщо ми привернемо увагу,
то вразимо всіх.
У цьому й суть – привернути увагу,
мати передплатників.
Якщо відкладемо прем'єру, скільки нам це коштуватиме?
-Боже. -Не відкладемо.
Відзначення запуску завтра. Запуск відбудеться.
Я питаю, скільки коштуватиме відкласти весь запуск?
Якщо вам потрібні цифри, ми підрахуємо…
Залишите нас із Сібіл на хвилинку?
Ми не відкладемо. Нізащо.
Корі, ми бачимо айсберг.
Тримати на нього курс – це не хоробрість.
Ми не «Титанік», Сібіл.
Ми не люксовий атлантичний лайнер.
Ми ракета на Місяць.
Ми «Аполлон-13»,
якби вони не жалілися в Г'юстон і таки сіли на Місяць.
Думаєш, ти Ікар, а Том Генкс – ні?
Том Генкс буде з нами.
Нащо скасовувати відзначення? Хочете, щоб я провалився?
Авжеж ні.
Просто думаю, що ти провалишся.
І ринок зі мною згоден.
-На ринку тепер спад. -А в нас катастрофа.
Трейдери зливають наші акції. Але я на твоєму боці.
Тоді дозволь запуститися.
Якщо відкладемо церемонію запуску й сам запуск,
хтозна, коли буде наступне вікно.
Дозволь спитати.
Річ у стрімінговому сервісі?
Чи в тобі?
Це одне й те саме.
-Ти йдеш? -Дарма я взагалі прийшла.
Я не хочу ризикувати здоров'ям
через те, що наша зірка-феміністка
захотіла трахатися з секс-маніяком.
Я тебе не звинувачую. Ти не знав.
Ми знаємо, хто з нею контактував?
Усі на моєму шоу.
Вони чекають вказівок.
Якщо в Алекс справді COVID,
а ймовірність цього, треба зазначити, низька.
Рекламодавці погрожують нам бойкотом.
Навіть не знаю, що казати,
бо за це неможливо вибачитися один раз.
Я поговорила з Даґом,
здається, Алекс сама піде.
Отже…
Зачекайте, будь ласка.
Алло, Алекс.
-Як твоя голова? -А знаєш…
Дякую. Я… Усе гаразд. Я вдома.
Але в мене знайшли коронавірус.
Чорт.
Хай усі йдуть додому. Чорт.
Стелло, ти мене чула?
Співчуваю. Це жахливо. Ми можемо допомогти?
Не думаю.
Але я повинна про це оголосити?
Ми оголосимо про контакт з хворим,
але не скажемо, що це ти.
Надіюся, ти одужаєш.
І ще я…
Я йду, але всі мають зробити тести.
Побачимо, як тепер бути.
Стелло! Гей! Треба дотримуватися приватності!
НЕ З ТІЄЇ НОГИ
Що в нас діється?
Привіт усім.
Підійдіть, будь ласка, ближче.
Дякую. Швидше.
Так, дякую. Дякую всім.
Швидше, швидше. Дякую.
Дякую за терпіння. Мабуть, ви отримали імейл…
-У когось коронавірус? -На жаль, так, і ми…
-О боже! -Чорт забирай!
У когось коронавірус? Чи в Алекс коронавірус?
Ми не розголошуємо інформацію про здоров'я працівників.
Алекс не на роботі.
-Бредлі не вийшла. -Це не Бредлі.
Вона вдарилася головою чи госпіталізована через COVID?
Чи вдарилася головою через COVID?
Невже вона на таке здатна?
-Яка необачність. -Не необачність, а підлість.
-Ми будемо… -Ми ставимо дивні питання?
Не питаємо, як здоров'я Алекс?
-Ти знала? -Вибач, що?
Народ!
Розумію, ви нервуєтеся, але для вашої безпеки
й безпеки всіх, хто не контактував з цією людиною,
прошу, їдьте додому.
Ми поки що не знаємо, як передається вірус.
Ті, хто може працювати з дому, так і робитиме.
-Що це значить для мене? -Ми розберемося.
Ми будемо виходити в ефір, але ще не знаємо як.
Ваше здоров'я – найголовніше.
Тож поки що
їдьте прямо додому й чекайте дальших вказівок.
Деніеле, можна тебе на хвилинку?
Ти вестимеш «РШ» наступні кілька тижнів.
З дому, принаймні поки що.
-Та невже? Алекс звільнено? -Деніеле, я цього не знаю.
Чи ми чекаємо, поки хтось помре?
Скажу так.
Якби Алекс не була білою красунею…
Деніеле, подивися на мене.
Я зрозумів, Стелло.
Я розумію, що ти просиш мене навести лад,
бо всі інші тебе підвели.
Але тепер я повинен подбати про рідних.
Мій дід – у будинку для літніх людей.
Він у небезпеці.
Я повинен забрати його звідти й привезти додому.
Повинен дістатися до Лос-Анджелеса й не заразитися,
тобто ніяких літаків чи готелів.
Розумієш?
Чорний чоловік, що спить у машині, виглядає підозріло.
Але я мушу це зробити.
Ми можемо допомогти. Дозволь нам допомогти.
Але ти потрібен мені тут.
Деніеле, я знаю, ти почуваєшся недооціненим, і це погано.
Покажи нам, що ми помилялися.
Якщо ти досі не розумієш, то не зрозумієш ніколи.
Мені набридло доводити, чого я вартий.
Не треба доводити. Ти був у Китаї, розкажи про це.
Це найважливіша новина в нашому житті.
Ти – потрібна людина в потрібному місці.
-Повідом глядачам новини. -Ось… Це новини, ясно?
Усі повідомляють цю новину.
А ми – передача для тих, у кого забагато вільного часу.
Деніеле, ти не можеш піти. У тебе контракт.
Тобто всі інші можуть робити що хочуть,
а в мене контракт?
З мене годі.
Я звільняюся.
І, до речі, дідусь вважає, що в мене є харизма.
Як ти могла?
-Корі вже знає про Алекс? -Чорт.
Може, зробимо пробний період шість місяців?
Може, шість років, Ґлене?
-Кайле, що в мене далі? -Остання зустріч –
з Паолою… Вибачте, не можу вимовити прізвище, через годину.
-З ким? -З режисеркою. Про це просила Алекс.
Не маю часу робити послугу Алекс.
Вибачся, візьми портфоліо й скажи, чи там щось цікаве.
-Ясно. -Дякую.
Корі, ми створили щось цікаве,
але ще один стрімінговий сервіс розкрутити нелегко.
-Ти про що, Ґлене? -Може, треба відкласти.
Усі дивитимуться новини, а на UBA+ новин немає.
-Гей, Стелло. -Як справи?
Готова до лавини новин?
Так, завжди готова.
У АЛЕКС COVID
З нетерпінням чекаю Plus. Так.
-Добре. -Так.
Треба разом зняти документальний серіал.
Так. Чудова ідея.
МИ ЗНАЛИ, ЩО ВОНА БУЛА В ІТАЛІЇ, І ПУСТИЛИ ЇЇ НА РОБОТУ
Треба провести нараду найближчим часом.
Ґлене, залишиш нас зі Стеллою на хвилинку? Дякую.
Так.
ЗНИЩ ЦІ ЗАПИСКИ
І, будь ласка, закрий двері. Дякую.
О боже.
О боже. Як вона?
Здається, нормально.
З голосом у неї все гаразд.
О боже. Вона сама викопала собі могилу.
-На трьох. -Щоб було місце нам.
-Так. І я… Що? -Стелло…
-Ти стоїш дуже близько. -Що?
Ти стоїш дуже близько до мене.
-Чорт забирай. -Так. Не знаю.
Здається, так краще.
Доведеться змінити нашу заяву
й використати третю версію відповіді, бо Алекс знов облажалася.
Хто ще знає?
Міа знає. Кадри знають.
-Добре. -Так.
Треба провести…
Треба відстежити контакти.
-Ми повинні це робити? -Не знаю!
Я не знаю, що… Як відстежити контакти?
Хто вміє це робити? Я не вмію.
Я все роблю сама. Ніхто нічого не знає.
Стелло, треба приховувати цю новину якнайдовше.
Так. Добре.
Я сказала працівникам, що в нас знайшли вірус.
Усі здогадалися. Увесь світ здогадається.
Обґрунтований сумнів.
Вона повернулася з Італії 14 днів тому?
Якщо заразилася там – вона дурна.
А якщо тут, то вона
нещасна згорьована жінка, яку варто пожаліти.
О чорт.
Що?
О боже.
О чорт.
Зараз.
О боже.
Так. Ґері.
Доброго ранку, міс Леві.
Ґері, як тут опинився мій пес? І де він був?
Його привіз Чарлі Блек.
Він брав пса до себе, поки ти була в лікарні.
Як почуваєшся?
Мені вже краще, дякую.
ЛОРА ПІТЕРСОН МОБІЛЬНИЙ
ЛОРА ПІТЕРСОН ПРОПУЩЕНИЙ
Але все готове, так?
У день запуску не повинно бути глюків.
Добре. З усім іншим розберемося потім.
Мій робочий день закінчився. Повідомте, як щось станеться.
Гаразд.
Це доктор Ботц. Як ви, Алекс?
Мені так погано. Я не знаю, що зі мною.
Мабуть, мені треба в лікарню.
Вам важко дихати?
Ніби ні.
«Ніби ні» чи «ні»?
-Ні. -Тоді залишайтеся вдома.
Я палаю зсередини.
Тайленол.
Для контролю дихання купіть спірометр.
Та якщо можете дихати, не їдьте в лікарню.
Ви наразите на небезпеку ще більше людей.
Ліків ще немає.
Вам нічим не зможуть допомогти,
хіба що зроблять інтубацію і вентиляцію легень.
Але залишіть ці процедури тим, хто їх потребує.
Мамо?
Ти ж знаєш, що подзвонила Чіпу?
Знаю.
Алекс, я чув.
Я помру.
Ти не помреш.
Ти не знаєш.
І я не хочу бути сама.
Давай поговоримо.
Мені треба спати, але я не можу.
Не можу. Говорити… так важко.
Тоді не треба.
Поклади телефон на подушку чи десь поряд і…
не роз'єднуй зв'язок.
Справді?
Справді.
ЧІП ВІДЕО FACETIME
О, бачу.
О боже.
Привіт.
Не знаю, чи я переживу це, Чіпе.
Чесно, не знаю, чи я це переживу.
Знаєш, тобі треба…
Треба на чомусь зосередитися. Можеш зосередитися на чомусь іншому?
Зосередитися на палаючих очах чи на тому, що мене бойкотують?
Я думаю тільки про це.
Алекс, якщо я тебе не бойкотую,
то, може, всі інші теж не бойкотують.
Мене звільнили?
Хіба можна звільнити за COVID?
Якщо я всіх заразила…
Тобто… О боже. Я жахлива людина.
Алекс, не треба цих думок.
Бо так можна дійти й до первородного гріха.
Просто заплющ очі.
Ні.
Усе буде добре.
Навряд чи я зможу заплющити очі, але спробую.
Це все, що ми можемо.
Я ніде не дінуся.
Я тут.
Так, я знаю. Я…
Детективе Ґрант, я розумію.
Але перші 48 годин – найважливіші, так?
Авжеж так краще.
Так, через кілька днів знайти його буде важче,
але ж він людина, а не статистична одиниця.
Поки що ні. Дякую, що приділили мені час.
…голосно, чітко й часто,
усі країни ще можуть зупинити пандемію.
У деяких країнах бракує місць у лікарнях.
У деяких бракує ресурсів.
Деяким урядам бракує рішучості.
Це новини на 20:00, середу, 11 березня 2020 року.
Ніколи не думав, що доведеться це сказати.
«ВООЗ оголошує пандемію».
І сьогодні ми нарешті запускаємо UBA+.
Ваші улюблені зірки та шоу, новинки й класика доступні
від сьогодні о 20:00 за Східним часом, 17:00 за Тихоокеанським.
Ви отримаєте доступ до потокового відео…
ГЕЛ БУДЬ ЛАСКА
ПОВІДОМ, ЩО З ТОБОЮ ВСЕ ГАРАЗД І Я НЕ БУДУ ТЕБЕ ТУРБУВАТИ.
ГОТЕЛЬ «АРЧЕР ҐРЕЙ» НЬЮ-ЙОРК
Корі, треба поговорити.
-Господи. -Вибач.
Мені підняти руки вгору?
Ні, я хочу запропонувати тобі ідею шоу з дурною банданою на обличчі.
-Домовимося про зустріч? -Ні, це терміново.
У мене зараз багато термінових справ.
Немає інструкцій,
як виконувати мою роботу в пандемію.
Ніхто не знає, що робити і як бути.
Про це й буде шоу.
Добре. Що за шоу?
Кількасот людей хворі на COVID. Ще більше захворіє.
Що може бути інформативніше чи краще втішить переляканих людей,
ніж шоу про те, як Алекс бореться з хворобою?
А якщо вона не виживе?
Корі, вона виживе.
Тобто це так чи інакше буде лімітований серіал?
Вона хвора. Зараз саме час.
І знаєш що?
Це питання вже політизоване, а Алекс усі люблять.
Алекс тепер персона нон ґрата, Чіпе.
Ні. Алекс – пересічна людина.
Вона не завжди робить як треба, але в душі вона хороша
і хоче все виправити, поки не пізно.
Що може бути актуальніше?
І це буде реально, бо відомо, що в неї COVID.
Дай їй сьогодні годину на UBANC. Їй це потрібно.
Але ми не повідомляємо, що в неї COVID.
Ми хочемо її захистити.
Що там захищати?
У неї COVID. Її майже бойкотують.
Гірше не буде.
-Я заходжу. -Гаразд.
-Якого… -Так.
-Ти жартуєш? -Так, це…
-Знущаєшся? Хто це встановив? -Кадровик наполіг.
-Коли годування? -Ну, це… Знаєш, це…
Назвати номер рахунку?
-Вибач, я просто… Це… -Просто… Відійди.
Вибач. Це… Це божевілля.
Cлухай.
Ти мене просиш виділити годину в прайм-тайм для Алекс?
Так. На Алекс уже витрачені гроші.
Стелло, спробуймо щось отримати з цієї ситуації.
Корі, ти втратиш спонсорів, якщо випустиш Алекс на UBANC.
Байдуже, що в тебе альтруїстична мета,
наприклад, інформувати людей про COVID.
Добре, зроблю це на UBA+. Там немає спонсорів.
Не боїшся втратити передплатників?
Його ніхто не передплатив.
Тому я транслюватиму, що захочу. Це Корі+.
Я передплатила.
-Отже… -Кайле, один є.
Вистав акції на біржі.
-Так, сер. -Дякую, Стелло.
Ліззі!
Ліззі, тобі сюди не можна.
-Це Чіп. -О боже.
-Чому ти думаєш, що я жінка? -О боже.
О боже, Чіпе.
У мене COVID. Ти зовсім здурів?
Ні, Алекс, усе гаразд. У мене теж COVID.
Вибач, треба було подзвонити.
О ні.
Ні, ні.
-Вибач. Ох, мені шкода. -Ні, все гаразд.
Ні, справді. Бачиш?
-Усе гаразд. -Як ти почуваєшся?
-Мені не так уже й погано. -Справді?
Серйозно, може, я хворію безсимптомно.
-Дуже надіюся. -Так.
Клянуся, я спершу я теж думала, що все гаразд,
а потім мені раптом стало погано.
Це жахливо.
Але ми… Ми допоможемо одне одному.
Так, добра ідея.
І у мене є добрі новини. Канал призначив тобі сьогодні ефір.
Жартуєш?
-Я хвора. -Так. Отож-бо й воно.
Щоб усі побачили, як я мучуся?
Щось таке, але без садизму.
Ні. Знаєш…
-Я ледь жива. -Ні.
Я ледь… Я ледь жива.
Я розумію. Але в цьому й суть.
Тобі треба на чомусь зосередитись, Алекс. Це воно.
Я хвора.
Алекс, я знаю. Але це шоу важливе.
Покажемо, що це серйозно.
Щоб люди не заражались, а якщо заразилися, це додасть сил.
Ми можемо допомогти.
Я знаю.
Це звучить повчально,
а я не люблю читати лекції.
Добре.
Залиш щось для шоу.
-Не смішно. -Вибач.
О боже.
Дякую.
Добре.
Гаразд.
Виїжджаєте о 14:15, щоб закрити торги на біржі о 15:00.
Телефонна розмова з Wired о 18:00.
-Потім вас забере машина… -Що ти шукаєш?
…в Медісон-сквер-ґарден. Дзвонили помічники Дензела.
-Він забув. Його улюблена. -Вибачте.
Чим можу допомогти?
Ви скасували нашу вчорашню зустріч.
Я говорила з вашим помічником. Він грубіян.
-Я сказав лише… -Ні.
Він сказав, що ви скасували зустріч і попросили моє відео.
Я сказала, що не можу дати,
але хотіла б зустрітися з вами до мого повернення в Італію.
Він сказав, що ви зайняті, просив передзвонити, коли буду в Нью-Йорку.
Я поїхала в Нью-Джерсі й повернулася.
Не знаю, що вам сказати. Я вже йду.
-Я принесла вам своє відео. -Ви сказали, що у вас немає відео.
Саме так вона й сказала.
Ні, я сказала, що не можу залишити це відео.
-Я маю показати його вам особисто. -Йому пора їхати.
Будь ласка, подивіться дві хвилини.
-Покликати охорону? -Ой, замовкни.
Алекс Леві домовилася про зустріч з директором.
Але ми не зустрілися.
Я хочу показати вам свою роботу.
Будь ласка, подивіться, бо…
бо це дуже цікаво.
Я вчора передивилася цей фільм й була вражена.
Ви були вражені?
Саме так.
А чому ви не можете його залишити?
Я не випущу цього відео з рук. Я обіцяла.
Дві хвилини.
Рік тому Мітч Кесслер мав шестимільйонну аудиторію.
За два тижні перед смертю його слухала лише одна людина.
Я не хотів таким бути.
Я не хотів нікого кривдити.
Я не хотів, щоб мене вважали
людиною, яка когось скривдила.
А тепер одна з цих жінок мертва. Ханна Шьонфелд.
Привіт, Алекс. Як ти?
Ну, знаєш…
погано.
Співчуваю.
Це краще, ніж померти.
Але я дзвоню не для цього.
Ясно.
Я хочу подякувати.
Я просила триматися від мене подалі, а ти цього не зробила.
І це… Я тобі вдячна.
Не турбуйся про це зараз. Зосередься на одужанні.
Навіщо ти це зробила?
Бо я дала тобі роботу?
Ні. Ні, Алекс.
Я це зробила, бо це правда.
І стосунки не обов'язково бувають взаємовигідні.
Я це зробила, бо ми друзі.
Хоча й не добрі, а важливі.
Добрими друзями ми не будемо.
Я б цього хотіла.
Я постараюся.
Ти надто добра до мене, Бредлі.
Та годі. Я тебе розчарую так само, як усі інші.
Ти про що?
Ну, коли я лишала брата в реабілітаційному центрі,
я сказала, що рву з ним стосунки.
Він не хотів заходити, а я сказала: «Заходь, якщо хочеш».
Я лишила його там, а тепер він зник.
І де ж він?
Не знаю, Алекс. Він зник.
Кілька днів тому він повернувся в місто,
але я не знаю, де він.
Навіть не знаю, чи живий.
О боже. Співчуваю.
Зі зрозумілих причин я не заходжу в соцмережі, але це…
Зробити ретвіт?
Я про це не писала.
Що?
Я знаю. Просто…
Ти не знаєш… Мій брат…
У брата тепер важкі часи, але це моя сім'я.
Та ну, Бредлі. Перестань.
У всіх сім'ях є проблеми.
Знаєш, чому в них проблеми? Бо вони складаються з людей.
Хочеш когось відрізати –
відріж і забудь.
А якщо це не варіант, то…
треба їх прийняти.
Думаю, саме тому ти мене захистила,
бо прийняла мене й мої помилки.
Не соромся того, що подумають люди, й не псуй собі життя.
Знаю. Ти маєш рацію.
Я завжди маю рацію.
Нарешті.
Пора закінчувати. Я втомилася на тебе кричати.
Дякую, що використала на це свою енергію.
І, слухай, я буду тобі дзвонити.
Я хвилююся за тебе.
Дякую.
Мій брат, Гел Джексон, зник два дні тому.
Востаннє його бачили в Нью-Йорку.
Поліція Нью-Йорка знає. Вони в курсі.
Але я шукала його в усіх лікарнях
і ніде… не змогла його знайти.
Я шукала його з усієї сили, і я…
Я дуже стривожена
через усі ці події у світі.
Зараз для мене найважливіше, щоб він був у безпеці.
Ось його фото.
ЗНИК!!! ГЕЛ ДЖЕКСОН
Якщо побачите його, скажіть, що я його люблю
і хочу, щоб він повернувся до мене.
Або пишіть мені в Директ, якщо маєте інформацію.
Посилання внизу.
Будь ласка, повідомте, якщо його бачили.
Я…
Він дуже… Він хороша людина.
Просто йому зараз важко. Я прошу вашої допомоги.
Надіюся, що ви скоро мене побачите на «Ранковому шоу».
І, будь ласка, бережіть себе.
Дуже вас прошу.
МІТЧ КЕССЛЕР ЗАГИНУВ У ДТП З ОДНІЄЮ МАШИНОЮ
ЧЕРЕЗ ШІСТЬ ДНІВ ПІСЛЯ ЦЬОГО ІНТЕРВ'Ю.
РЕЖИСЕР ПАОЛА ЛАМБРУСКІНІ
Це справді дуже добре.
Я так і сказала.
Так. Поздоровляю.
Мені потрібна робота.
Я готова знімати документальні фільми, репортажі.
Розумію, але, думаю, цей фільм теж буде цікавий глядачам.
Не сумніваюся,
але я його не зраджу.
Я не вважаю це зрадою…
Я йому обіцяла.
Я могла б зняти щось цікаве до зустрічі з ним,
але не зняла.
Тож я перед ним у боргу.
-Корі, ви… -Кайле, ще хвилинку.
Вам треба повернутися в «Арчер Ґрей»,
якщо не поїдете зараз, спізнитесь у Медісон-сквер.
Я зрозумів. Дякую.
Послухайте.
Мітч тут не сказав нічого такого, щоб я перестав вважати його…
Ну, скажімо так, покидьком.
Але, мабуть, саме існування вашого фільму
і те, як він вплинув на вас…
це живий приклад здатності людей змінюватися на краще.
Що ж, подумайте над цим.
Мені треба їхати.
Ви маєте мій номер.
Мама мія.
О боже.
Так!
Вітамінний коктейль сюди.
-О боже. Будь ласка, Чіпе. -Вибач, що?
Чорт.
Так.
Боже.
Добре.
Гаразд.
Цього мене не позбавлять.
-До стріму три хвилини. -О чорт.
Алекс, ефір через три хвилини. Почнімо.
-Починайте. -Готово.
О чорт.
-Чому «о чорт»? Що? -Забери це. От лайно.
Усе не так і погано. Будь ласка, не кажи, що ти проти.
Ні, я за, але навіщо це?
Хто це дивитиметься? Хоча про що я?
Усі дивитимуться, як я вмираю.
Ніхто не хоче дивитись, як ти вмираєш. Сядь.
Ти й гадки не маєш, які люди злі, Чіпе. Богом клянуся.
-Це жах, що вони пишуть. -Чіпляю мікрофон.
-У мене холодні руки. Вибач. -Люблю холод.
Прошу, подержи секунду.
-Дві хвилини. -Покажу тобі Твіттер.
-Там пишуть… -Ті люди злі.
-Забудь про них, добре? -Так.
-Вони тебе не знають. -Я теж не знаю.
-Чорт. Не треба так. -Знаєш. І скажеш їм.
Знаєш що? Ти зможеш.
-Боже. Заспокойся. -Так!
Я зараз швидко перевірю звук.
О боже.
Надіюся, я не помру на цьому шоу.
Звук добрий.
І ти зараз не помреш.
Чіпе, мені справді важко дихати.
Це просто нерви. Я розумію. Усе гаразд.
Це не нерви, а довбаний COVID.
Алекс, повір мені.
Читай те, що я написав. Будь собою. У тебе вийде.
Через хвилину ефір.
Гей, ні, не пий цього. Не пий цієї гидоти.
Вибач, що? Хочеш, щоб я це пережила?
Мені потрібна допомога. Казати «будь собою» – це замало.
От і вона, улюблениця Америки.
-Музика. Камера А. -Починаємо. Готова?
-О боже. -Десять, дев'ять, вісім, сім, шість.
Буде круто. Чотири, три…
О боже.
Доброго… Вітаю.
Я звикла казати «доброго ранку», але зараз не ранок.
А може, ви це дивитеся вранці.
У цьому вся краса стрімінгу.
Але минулі кілька днів час не мав для мене значення.
Однієї миті – друга година дня, наступної – перша ночі.
Я почала… дивну подорож.
На жаль, багато людей її вже почали
чи скоро почнуть.
Учора мені повідомили важку новину:
у мене знайшли новий коронавірус.
Надіюся, ви приєднаєтеся до мене на безпечній відстані стрімінгу,
і ми поговоримо про це.
У тебе виходить. Говори за сценарієм.
Хотіла б я сказати, що не налякана, але це не так.
Мої симптоми вже нестерпніші за все, що я будь-коли переживала.
І я кажу це не для того, щоб вас налякати.
Але якщо це потрібно, щоб люди ставилися до цього серйозно,
тоді я з радістю вас налякаю.
Та найбільше я переживаю, що наразила колег на небезпеку.
Від цього я страждаю ще більше, ніж від вірусу.
Мені справді дуже шкода, що так сталося.
На свій захист скажу, хоча, може, це не має значення,
що я здавала тест і отримала негативний результат.
Але кажуть, інкубаційний період – до 14 днів,
і я навіть не знаю, чи заразилася там.
Я не… Я не знаю.
Та все одно я повинна нести відповідальність.
Особливо я хочу попросити пробачення у мого продюсера Чарлі Блека,
у якого теж знайшли COVID.
Але він боєць, він дуже хоробрий.
Найхоробріший у світі.
МЕДЕЛІН
Чорт.
Я знаю, що він одужає.
Ви слухаєте 96.8 WLFN,
радіо Цинциннаті, де весь час транслюється тільки музика.
Я Денніс і буду з вами до світанку.
Слухаємо Марка Моллмана.
Алло, Міа.
Привіт! Як твій дідусь?
Одна медсестера захворіла.
-Тому не знаю. -Співчуваю.
Довго ти ще…
Кілька днів. Я лише в Огайо.
Про вчорашнє…
Чесно, я не хочу про це говорити.
Мене не влаштовує ця ситуація,
але влаштовує моє рішення.
Деніеле, я розумію.
Але я хочу поговорити про те, що сталося. Це…
Міа, може, поговоримо, як друзі, а не про роботу?
Як ти? Тримаєшся?
Деніеле, у мене все життя – робота. Мені нема про що говорити, крім роботи.
Але коли ти поруч, це терпимо, тож…
Будь ласка, повертайся.
Ну, це дуже приємно,
і це велика дурниця,
я це дуже ціную, але…
Я звільнився.
Я не повернуся.
Ти не можеш чи не хочеш?
І те й те. У цих умовах.
Я повинен шукати інші можливості.
Інакше я й далі чекатиму місця за столом,
хоч і сам можу накрити собі стіл.
Інакше ми всі чекатимемо.
Добре, Деніеле. От що я скажу.
Знаю, чому ти кинув «Ранкове шоу».
Якщо ти повернешся, краще не стане,
бо «Ранкове шоу» зіпсоване.
Я це розумію.
Уночі перед оприлюдненням уривка Меґґі Бренер
я не спала. Я подумала, проаналізувала факти
і зрозуміла, що всюди, куди підемо ми, чорношкірі,
доведеться терпіти якусь хрінь.
Це несправедливо, але так є.
І ти можеш піти, але зараз
для багатьох людей було б важливо
бачити тебе в кріслі, яке Алекс Леві вважає своїм.
Ти, як головний ведучий найціннішої програми новин на UBA, –
це важливіше, ніж ти думаєш.
Ніхто не пропонує мені це місце.
Думаєш, деінде буде інакше?
Скрізь несправедливість.
Нині ми тут.
Треба тиснути далі.
Прошу, не здавайся.
Завтра, завтра, завтра.
Завтра колись настане.
Це ми ще побачимо.
Дякую, Міа, я тобі передзвоню.
Стривай. Даси телефон дідусеві.
Добре. Бувай.
Бувай.
І дякую, Міа.
Це багато для мене важить.
Бувай.
Зараз я почуваюся…
ніби у мене всередині палає вогонь.
Він хоче вбити вірус у моєму тілі, але вбиває й мене.
Що вища гарячка, то більше я почуваюся відокремленою від тіла.
Симптомів ще багато, але я не буду їх описувати.
І поки що лікування немає.
Я подзвонила своєму лікареві, доктору Вінсенту Ботцу,
він порадив купити спірометр
і сказав якщо я все-таки можу дихати…
треба сидіти вдома й терпіти.
Якщо коротко, це пекло.
Так?
Корі, це Ґлен. А ще зі мною на зв'язку Браян.
Що сталося?
Мені повідомили з Австралії,
що Том і Рита хворіють на CОVID.
О чорт.
Добре…
То що будемо робити?
Можна робити трансляцію з інших місць,
але люди налякані.
Це він ще м'яко сказав. Люди в паніці.
Заради бога. Це ж Том Генкс і Рита Вілсон.
Якщо вони захворіли, усі в небезпеці.
Браяне, скажи, що тобі сказав Пітер Баллард.
Сказав, що він нізащо не приїде.
Скасували матч «Джаз» проти «Тандер»,
У Адама Сілвера кажуть, що закриваються на невизначений строк.
Чи безпечно проводити це відкриття?
Я побоююся.
Коли збирається багато людей…
Скасуй наші заходи.
Ґлене, зроби прес-реліз.
Авжеж.
ІНСТАГРАМ
Усім привіт. Я знаю, що ви мене не бачили
кілька днів на «Ранковому шоу».
І ми намагаємося ділитися особистим життям, наскільки можемо.
А тепер цей шипастий лайнюк…
-Можна так казати? -Уже сказала.
Цей шипастий лайнюк змагається з вами, американці,
хто перший мене доб'є.
На кого я роблю ставку? Я роблю ставку на шипастого лайнюка.
Гівняна корона!
Бо вони справді існують. Вірус справжній.
-Привіт. -Привіт.
Я бачив твій пост. Я хочу допомогти.
О, так. Я… А чому ти не на відкритті?
Ти не чула? Скасували.
Я якраз збиралася йти.
Я з тобою.
Добре.
А легіони людей, які хочуть мене позбутися? Вони несправжні.
Ці люди несправжні.
Книжка Меґґі Бренер розійдеться…
Не знаю, продадуть 30 000 примірників, якщо пощастить, 40 000.
А я повинна вірити,
що весь світ буде шокований моєю поведінкою.
Добре! Я в це вірю.
Запускаємо відео Фаучі.
Це було дуже, дуже добре.
…ситуація некерована,
хоч ми намагаємося нею керувати…
…людей, що повертаються з цих країн.
О чорт. Чіпе.
-…коли пошириться у вас… -Чорт.
…стане ще складніше.
О боже.
Чіпе, мені потрібне віяло. Я вся палаю.
Можна докладніше?
Сезонний грип, з яким ми стикаємося щороку…
Чарлі Блек слухає.
Вітаю, Чарлі. Це Марсі з Titanium Health.
Ми нарешті отримали партію тестів на COVID.
Чи ви вже зробили в іншому місці?
Ні, не зробив.
Добре. Давайте я вас запишу.
Взагалі-то, він мені не потрібен.
Не розумію. Ви зробили тест?
Так, зробив. Він негативний.
Принаймні був.
Але дякую.
…смертність доходить до 1%,
тобто він удесятеро смертельніший за сезонний грип.
Удесятеро смертельніший, ніж грип.
Так. Здається, доктор Фаучі не помиляється.
Не хочеться цього казати, але багато людей помре.
ДОКТОР ПЕЙДЖА Б'ЄЛЦА ФАУЧІ: «БАГАТО ЛЮДЕЙ ПОМРЕ»
Ви боїтеся смерті?
Смерті від COVID?
Ні, смерті взагалі.
Від COVID, інсульту, нещасного випадку на полюванні тощо?
Думаю, боятися смерті – природно.
Ні. Ви боїтеся? Особисто ви боїтеся смерті?
Не сказав би, що боюся.
Я лікар-інфекціоніст і примирився зі смертю.
Що, по-вашому, станеться, коли ми помремо?
Думаєте, далі щось буде?
З медичного погляду це невідомо.
Але я віруюча людина і думаю, що це не кінець.
А я не думаю, що ми кудись потрапимо.
Якщо мати віру, смерть не повинна лякати.
Я думаю, що смерть – це кінець.
Це так страшно.
Страшно зіткнутися з тим,
чого ми не здатні усвідомити.
Як воно – відчувати ніщо?
Але його не можна відчути, бо…
це відсутність усього.
Світ існуватиме й далі.
Я так не думаю.
Я думаю, світ перестане існувати, коли я помру.
Знаю, всі вважають мене егоїсткою, і це правда.
Чи є серед нас той, хто сприймає світ
не через власне тіло?
Мені потрібна віра, навіть щоб визнати, що ви існуєте, Пейджа.
Ну, я існую, Алекс. У цьому я впевнений.
Не знаю, Пейджа.
Надіюся, що ви існуєте. Справді.
Знаю, ми можемо тільки вдавати…
що ми в це віримо.
Ставитися до людей так, як ми хочемо, щоб ставилися до нас,
і надіятися, що це недаремно.
Надіятися, що ти помиляєшся, що інший вимір існує.
Що можна досягти просвітлення й пізнати непізнане.
І перестати…
Боятися.
Вибачте. Ви бачили цього чоловіка?
Ви бачили цього чоловіка? Це мій брат.
Якщо побачите, дзвоніть за номером на аркуші. Дякую.
Ви бачили цього чоловіка?
Корі, не знаю, що робити. Його тут немає.
Я обшукали кожен провулок, кожну вулицю. Не знаю, що робити.
-Ти його знайдеш. -Я починаю зневірюватися.
Не треба.
-Усе гаразд. -Чорт.
-Зроби глибокий вдих. -Боже.
-Лора у Монтані? Супер. -Так.
-Добре. -Мабуть, краще, що її тут немає.
Вона…
вважає, що мої рідні – божевільні.
Вона не любить хаосу.
І… Я не знаю.
Я за нею сумую.
Жаль, що вона не може допомогти.
Чорт, я…
Бредлі, я повинен щось тобі сказати. Це дуже невчасно.
-Я повинен сказати. -Що?
Це мене гризе. Я зробив те,
що тепер… Я шкодую, що це зробив.
Тоді я думав, що це вдалий засіб для досягнення цілі.
Але почалася пандемія, і тепер усе… зовсім інакше.
Те, що я вважав важливим…
Наприклад…
Я хотів перемоги чи вмерти на шляху до неї.
Може, через мене компанія втратила мільярд.
Це все здається неважливим, і мені потрібно…
Я повинен зізнатися
і полегшити душу…
-Не треба мені зізнаватися. -Це стосується тебе.
Я тобі довіряю.
Я тебе кохаю.
Це…
Я навіть не знаю, що це значить.
У мене було таке відчуття Я не можу його точно описати
чи назвати.
Але моє шосте чуття підказує, що…
Я тебе кохаю.
Роби з цим що…
А знаєш? До біса це.
Я хочу записати це в аннали історії.
Я не знаю, що буде далі. А тепер всесвіт знає, що я це сказав.
Я справді тебе кохаю.
Я тебе кохаю.
О чорт.
Алло, це Бредлі.
Алло. Я медсестра лікарні міста Антіок.
Так.
Я не повинна цього робити, але я бачила ваш пост.
У нас пацієнт без документів, ми думаємо, що це ваш брат.
Приїжджайте скоріше.
-О боже. Дякую. -Що?
Треба їхати. Брат знайшовся.
За час ефіру
в мене посилилася гарячка.
І я знаю, хтось із вас скаже, що я на це заслуговую.
«Ти на це заслуговуєш, Алекс Леві».
І, знаєте, мабуть, ваша правда. Я не знаю. Мабуть.
Але я спитаю вас: чого ви хочете досягти?
Якщо я цього заслуговую, ви зможете насолоджуватися чужим болем,
вважаючи себе праведниками?
До речі, світ несправедливий. Справедливість вигадали люди.
Тож чому у вас така думка?
Чому ви про це думаєте?
Займайтеся своїми справами.
Чи ви мене критикуєте, бо я відома особа?
Тобто… Знаєте, я…
Я знаю, що декому з вас це здається нормальним, але…
Господи.
Пам'ятайте лише…
Я була дитиною, як усі інші.
Я робила перші кроки, як усі інші.
Переживала перше кохання, перше розчарування.
Я хотіла працювати на телебаченні, розважати й інформувати вас.
Що? Чому… Яка дурість.
Я не розуміла, зробивши цей вибір,
що людей найбільше цікавить
не те, що я вмію робити.
У чому я досягла вершини.
Я не розуміла, що людям подобається
бити мене, як піньяту,
нишпорити й питати, з ким я займалася сексом.
Нащо мені тоді взагалі читати новини?
З ким спить ваш кравець?
Він хороша людина?
Яка різниця, якщо він добре шиє штани?
Мені набридло вибачатися.
Або підтримайте мене, або не дивіться.
Можете мені допомогти?
-Так, що? -Чому така черга?
-Та ну. -Так.
Хіба я чекав би в черзі, маючи страховку?
Я ж казала, що це тут ні до чого. Нам бракує персоналу.
-Вибачте, нам потрібна допомога. -Я зараз.
-Я перший прийшов. -Я розумію.
Вона шукає брата.
У нас обмежене відвідування, але я допоможу, коли буде ваша черга.
Ви не розумієте. Мені сказали,
що він у приймальному відділенні, я не знаю, чи це він.
Я повинна подивитися, чи це він.
Зачекайте або йдіть. Варіанти такі.
Якщо в моєї дружини не було коронавірусу, то тепер є.
Ми так довго чекаємо!
-Це смішно! -Сер, я зараз…
ВХІД ЗА ПЕРЕПУСТКАМИ
-Вибачте. Що ви тут робите? -Шукаю брата.
Сюди не можна. Вийдіть.
-Покличте охорону. -Гел!
Я нічого не приймав, богом клянуся, Бредлі.
Слава богу, ти живий.
-Що сталося? -Я вліз у бійку.
Мене побили.
Я така зла на тебе, але рада, що ти живий.
-Прости мене. -Я тебе не покину.
Обіцяю.
Люблю тебе, Бі.
От засранець. Як ти мене налякав!
Боже.
ПІДТВЕРДЖЕНІ ТА ЙМОВІРНІ ВИПАДКИ КОРОНАВІРУСУ: 600+
ЗАХВОРЮВАНІСТЬ І СМЕРТНІСТЬ ЗРОСТАЄ
Думаю, ми всі згодні, що це поворотний пункт,
і зараз мені нелегко.
я заглядаю собі в душу й питаю себе,
ким я насправді хочу бути.
А потім дивлюся в дзеркало
і питаю себе, чи я справді така.
Думаю, багато хто це зробить.
Чи повинен зробити.
У житті завжди виникатимуть труднощі.
Лайно завжди летітиме на нас.
Але таке вже життя.
І я жива.
Принаймні я думаю, що жива.
Я справді…
Не перемикайтеся.
Якщо ви це дивитеся…
Може… Надіюся, ви теж живі.
Я вірю, що ми виграли космічну лотерею,
бо живемо тут і тепер.
І я надіюся… ми розберемося, що «це» таке.
Ви підтримували мене всі ці роки,
і я хочу подякувати вам від щирого серця.
Тож бережіть своє фізичне й психічне здоров'я.
І ми…
побачимося пізніше.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк