Har du noen gang lurt på hvorfor det heter El Niño?
Det begynner med noe så lite og ubetydelig som en ansjos.
Ansjosen trives best i tempererte havområder.
Så når passatvindene tok med seg kaldt vann vestover,
ble den sakte men sikkert stekt av den varme solen.
Når dette skjedde i Chimbote i Peru, som er verdens ansjoshovedstad,
ble vannet der altfor varmt for ansjosen.
Så trist.
Nei, det blir verre.
Det skadet økonomien.
Det skadet alt, ikke bare fisken.
Sjøfuglene som spiste ansjosen,
alt fra suler og skarver til pelikaner, alle sammen døde.
Så døde dyrene som spiste dem igjen.
Siden dette fenomenet uten unntak
inntraff under feiringen av Kristi fødsel,
kalte de det El Niño de Navidad. "Julegutten".
Kom igjen. Det skal peruanerne ha.
Tenk å gi noe så ødeleggende en så harmløs innpakning. "El Niño de Navidad".
Noe som virker så ubetydelig.
Vinder som gjør vannet for varmt for en liten fisk. Men, nei da.
Det er starten på noe som kaster alt ut av balanse.
Tørke, oversvømmelse, storm. Enorme globale begivenheter.
Men man kan ikke hindre vinden i å blåse.
Så hva gjør man når man ser alle de små ansjosene med buken i været i vannet?
Man fortsetter som før og gjør seg klar til katastrofen.
Kom igjen, skynd deg!
Hei, alle sammen. Kom inn.
Takk for at dere kom.
Jeg har bestilt mat. Håper dere liker thailandsk.
Alex Levy.
Marlon. Hyggelig å møte deg.
Det er virkelig en ære.
Så snilt av deg.
Det å møte deg for å overta programmet
er høydepunktet i karrieren min.
Du er altfor snill.
Vær så god, kom inn.
For et utrolig sted.
Alt sammen er pissprat. Fred visste om det.
Vi spilte golf sammen, og vi gikk ut for å drikke
og dele alle intime detaljer om livene våre.
Han visste om alt.
Vi vet at han visste om det, men vi trenger bevis.
Du sa du hadde bevis.
Noen som kan bekrefte at Fred er medskyldig.
Nå er vi her, lutter øre.
Hvem er det?
Hannah.
Shoenfeld?
Pokker også, Mitch. Når lå du med henne?
I Las Vegas.
- Visste du om dette? - Nei.
Ikke direkte.
Fred ba meg om å gi henne en forfremmelse og sparke Jared,
noe jeg syntes var rart, men...
Du turde ikke å stille noen spørsmål?
Kan ikke du drite og dra?
Det er din skyld at vi snakker om dette.
La oss ta en pause.
Chip, la oss ikke miste fokus.
Jeg vet at du jobbet lenge med Charlie.
Jeg synes han er en flott fyr.
Jeg har stor respekt for ham.
Men vet du hva jeg tror?
Noen ganger vokser mennesker fra hverandre.
Etter en stund ser man ikke lenger den andre klart.
Jeg ser deg ganske klart akkurat nå.
Jeg tror at The Morning Show bør vise landet en ny Alex Levy.
Alex Levy 2.0.
Jeg trodde at det som hadde skjedd mellom oss bare var naturlig, men jeg tok feil.
Jeg innså ikke at hun utnyttet meg.
Ja, det er du som er offeret, Mitch.
Vet hun noe om denne avsløringen, eller at det er jeg som skal gjøre det?
Jeg sa at noen skulle rapportere det.
Greit. Dere, dette kan ikke offentliggjøres ennå.
Det er for delikat og viktig. Vi må ikke forhaste oss.
Nei, vi forhaster oss ikke. Vi er klare.
- Vi har nok bevis mot jævlene. - Det er mitt intervju.
Hør. Vi aner ikke
når de kommer til å offentliggjøre den interne etterforskningen,
men når det skjer, er jeg ferdig. Ingen kommer til å ansette meg mer.
Chip har rett. Dette må skje så snart som mulig.
Vi fire i dette rommet
vet om en topp hemmelig plan om å ta over sendingen
til det mest lønnsomme programmet til et stort nettverk.
Og du sa til Alex at du møtte Mitch...
- Ja. - Og hun ble ikke glad.
Hver dag øker sjansene
for at noen andre får vite om dette.
Hvis det ikke skjer nå, kommer det aldri til å skje,
og vi havner alle i gulag.
Men jeg må snakke med Hannah. Vi er avhengig av historien hennes.
Så med mindre jeg greier å få god kontakt med henne,
skjer ikke dette.
Punktum.
- Maggie. - Hei, Fred.
Så godt å se deg.
Takk for at vi kunne møtes.
Når som helst. Hva vil du ha?
- En vodka tonic, takk. - Ja vel.
- Whisky og soda. - Takk.
Du vet at jeg alltid har tid til deg.
Jeg har vært redd for deg. Jeg hørte du måtte evakuere.
Gikk alt bra?
Ja, takk Gud.
Men jeg fikk kjeft fra naboene
om en sak på TMS om private brannmenn i de velstående boligområdene.
Jeg så den. Det imponerte meg at du ikke stoppet den.
Veldig selvbevisst av deg.
Nyheter er nyheter. Jeg skal levere, ikke stoppe dem.
Jeg er glad du føler det slik.
Hva mener du med det?
Jeg holder på med en artikkel som etterforsker
ledelsen av UBA.
Seriøst, Maggie?
Jeg beklager, Fred.
La oss snakke uoffisielt. Dolker du meg i ryggen?
Du, av alle?
Målet mitt er ikke å dolke deg.
Men om jeg gjør det, vil jeg ikke gjøre det i ryggen,
og jeg vil ikke overraske deg.
Maggie, har jeg ikke gjort nok for deg?
Jeg har alltid støttet deg.
Og jeg har alltid støttet deg, Fred.
Om jeg ikke gjør det, blir det noen andre.
Et 30 milliarders mediekonglomerat i trøbbel
på grunn av hvordan det taklet seksuelle ugjerninger?
Slike saker kan ikke skjules lenger.
Jeg sa nei til denne gang på gang.
Men den fant alltid veien tilbake til sengen min,
litt modnere hver gang.
Du skal få rettferdig behandling.
Jeg vil ikke bli rettferdig behandlet.
Jeg vil at du skal være lojal.
Jeg kommer til å skrive artikkelen.
Jeg vet ikke om den er god eller dårlig for deg.
Men du kan uansett ikke gjøre noe med det.
Historien er allerede skrevet.
Jeg må bare få den ned på papir.
Jeg tar kontakt senere.
Vær forsiktig.
Herregud, Vicki. Hvordan overså du det?
Pokkers Maggie Brener skal skrive om dette.
Nå er jeg hos...
Det har ikke noe å si. Bare gjør ferdig etterforskningen din.
Lever rapporten til meg innen tirsdag.
Ja vel, forstått.
Du har halvannen dag til å skrive noe
jeg kunne ha skrevet for deg på dag én.
Det går ikke.
- God morgen. - Hei.
Isabella ringte til The Rocks folk om den nye filmen hans.
Ja. Han vil gjerne ringe deg
angående noen ting han vil snakke om.
Hva?
Akkurat. Greit. Jeg trenger et øyeblikk.
Kan dere vente et øyeblikk? Jeg kommer snart.
Hei.
Alex.
Jeg ville bare...
se hvordan det går med deg.
- Jeg har ikke noe svar på det. - Seriøst?
Er det spørsmålet som stanser din evige søken etter sannheten?
Vi ses der ute.
Herregud.
- Unnskyld. Hei. - Unnskyld. Hei.
- Hadde du en fin helg? - Ja. Samme som alltid. Du?
- Ja. Mye av det samme. - Vi ses.
- Cory vil snakke. - Jeg ringer ham.
Ha det. Jeg må gi disse til Joel.
- Joel. - Ja?
Å, perfekt. Takk.
- Dette er for i dag, ikke sant? - Ja.
Jeg synes det passer til i morgen.
Kan vi ta én dag av gangen?
Ja vel.
Dette er Maggie Brener fra New York Magazine.
Jeg la igjen en talemelding. Ring meg når du kan.
Hannah Shoenfeld.
Hei. Dette er Derek Colby. Jeg er eksekutiv produsent for UBA 365.
Hei.
Du er sikkert travel, så jeg skal komme til saken.
En av produsentene våre skal slutte, og personalavdelingen anbefalte deg.
Vi jobber i Los Angeles, så du vil måtte flytte.
Men vi vil gjerne møte deg.
Dette er en høy stilling og en spennende mulighet.
Jøss. Takk for at dere vil vurdere meg.
Jeg er midt i noe. Kan jeg ringe tilbake?
Ja da, selvfølgelig.
Assistenten min sender deg kontaktinformasjonen min.
- La oss snakkes snart. - Greit.
Hannah.
Og så tar vi...
- Vi fremskynder mobbetragedien. - Greit.
- Hei. - Tusen takk.
Til sist har du matlaging med Emeril.
Hva skal han lage?
Herregud. La meg se...
Kan du unnskylde meg et øyeblikk?
- Hannah. - Greit.
Kan vi snakkes etter programmet?
Jeg vil bare spørre deg om noe.
- Ja da. - Flott.
På omkledningsrommet mitt?
- Ja vel. - Greit.
- Er noe på gang? - Nei da. Bare noe personlig.
Sa du noe om Emeril?
Han lager carbonara.
- Flott. Carbonara. - Ha et fint program.
- Bradley. - Hei, Alison.
- Hei, Daniel. - Hei sann.
Hvordan går det?
Med meg? Har aldri hatt det bedre.
Samme her.
Vi er på luften om 30 sekunder.
- Går alt bra? - Ja.
- Trenger du vann? - Nei, takk.
Greit.
- Vet hun om det? - Snart.
Vi er på luften om ti sekunder.
Jeg gikk gjennom manus.
- Takk, kjære. - Ja.
Greit, folkens. Klart.
Vær stille.
Om fem, fire, tre, to...
God morgen, alle sammen.
Takk for at dere ser på.
Her er toppsakene våre denne morgenen.
Ja.
- Passer det nå? - Hei. Ja. Kom inn.
Er noe galt?
- Nei da. Vil du sitte? - Gjerne.
Jeg ville bare snakke med deg om noe.
Hva da?
Jeg holder på med et intervju... av Mitch.
Det skal handle om hvordan kulturen ved nettverket...
tillot hans seksuelle ugjerninger å fortsette så lenge.
Vent.
Mener du at intervjuet skal holdes på dette programmet?
Av deg?
Ingenting kommer til å skje uten ditt samtykke.
Det skal du vite.
Så nå snakker du med Mitch.
Ja.
Snakker dere alle bak ryggen min nå?
Nei. Ikke alle. Det er bare meg.
Du kan ikke bruke navnet mitt.
Jeg ville passet på at du var anonym.
Det er noe på gang.
Først kommer Mitch til meg.
Så får Maggie Brener tak i nummeret mitt...
- Hva? - Og vil snakke.
Og plutselig tilbyr noen i UBA 365 meg en jobb i Los Angeles.
Vet du hva?
Jeg vil vekk herfra og legge alt dette bak meg.
Vent. Tilbyr UBA deg en forfremmelse langt vekke? Herregud.
Ja! Det blåser en orkan rundt meg, og jeg vet ikke hvorfor.
Hvorfor nå? Jeg liker det ikke, og jeg vil ikke ha det.
Jeg vil ikke ta del i det.
Jeg forstår deg. Jeg ville følt det samme.
Men UBA prøver å få deg til å tie stille.
Vi har muligheten til å endre det.
Vet du hva? Det er ikke min pokkers jobb.
Livet mitt er ikke et verktøy som tjener deg når du vil.
Kanskje du ikke har noe imot å dolke folk i ryggen, men det har jeg.
Jeg vil bare leve livet mitt.
Jeg vil ikke representere saken din. Hold meg utenfor.
Charlie Blacks kontor.
Fred vil møte Chip klokken fire.
Han har noe klokken fire. Kan vi ta det senere?
Rena, det Fred vil snakke med ham om,
vil nok gjøre ham langt mindre travel.
Jeg beklager.
Det var ikke så ille, Chip.
Synes du ikke det var slurvete?
Da har vi et ordentlig problem.
For neste gang det skjer, merker jeg det.
Og det gjør alle andre også, og vi skal ikke være et slurvete program.
Hvem tok kaffen min?
Hva står du der for?
Hva?
Møte klokken fire med Fred.
Greit.
Jeg vil bare ta tak i det...
for dere er folkene mine, og jeg...
Dere er mine ukjente helter,
og det er min feil at dere er ukjente, og det beklager jeg,
men jeg er ingen skald.
Det betyr ikke at dere ikke er folkene mine.
Skjønner dere?
Vi sier at i dag var et unntak.
For dere er jo ikke slurvete.
Jeg ser på deg, Rich.
Jeg vet at du vet at ordet "finne" har to N-er og ingen T-er.
Så pass på med teleprompteren neste gang. Takk.
Unnskyld at jeg ropte.
Jeg lo på innsiden.
Tingen er at...
Dere kan dette.
Dere er folkene mine.
Takk.
Jeg har tenkt mer på det. La oss snakke.
Hvorfor ombestemte du deg?
Skyldfølelse, kanskje.
- Jeg tenkte på andre i min stilling. - Jeg setter pris på det.
Ja.
Kan jeg ta dette opp på bånd? Det er kun til meg selv.
Hvis du vil.
Greit.
Hva er det du vil vite?
Vi kan begynne med opplevelsen din med Mitch og det som skjedde etterpå.
Da skyteepisoden i Vegas fant sted,
var jeg i studio mens en gruppe ble satt sammen for å dekke den.
Chip ba meg om å dra.
Jeg hadde en lav stilling da. Det var veldig spennende.
Det var en vanskelig situasjon å stå midt i.
Jeg begynte å føle meg veldig nedfor, så jeg tok meg en tur på Las Vegas Strip.
Jeg støtte på Mitch.
Han var snill. Han muntret meg opp.
Vi gikk og snakket en stund.
Det føltes veldig behagelig og intimt.
Og det fikk meg til å tenke på noe annet,
for det føltes veldig spesielt å gå rundt i det åpne og snakke med Mitch Kessler.
Som om jeg virkelig hadde fått det til.
Det var utrolig spesielt.
Han inviterte meg opp til rommet sitt for å se en komedie.
Det virket som en god idé i øyeblikket.
Nå i ettertid vet jeg ikke hva jeg tenkte på.
Vi så på filmen en stund.
Så begynte jeg å tenke på alt som hadde skjedd i Las Vegas...
og på moren min.
Jeg tenkte på da hun døde, og kunne se alt så klart for meg.
Hvor jeg var, hva jeg hadde på meg, hva jeg følte.
Jeg kunne ikke slutte å tenke på det.
Tårer falt fra øynene mine.
Jeg sa at jeg burde gå.
Mitch kom og ga meg en klem.
Han virket så snill.
På en faderlig måte, egentlig.
Jeg trengte en forelder.
Jeg hadde ikke hatt noen på lange tider.
Så sa han at han likte meg og...
la hånden sin mellom beina mine.
Jeg vet ikke hva som skjedde etterpå.
Jeg lå på sengen, med hodet hans mellom beina.
Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Jeg tenkte at jeg bare fikk gjøre det.
Jeg døde ikke av det.
Jeg så ham på jobben etter at vi hadde kommet tilbake.
Han hilste knapt på meg.
Jeg vet ikke hva som gikk av meg.
Det er så ulikt meg. Men noe inni meg eksploderte.
Dette var ikke greit.
Jeg stormet inn på Freds kontor og fortalte ham om det.
Han tilbød meg en forfremmelse.
Sa jeg hadde gjort en god jobb.
Han ante ikke hvem jeg var.
Jeg beklager at du måtte gjenoppleve det.
Som sagt, jeg overlevde. Jeg er ganske hardfør.
Du er hardfør.
Sterk.
Kan du si noe om hvordan dette påvirket jobben din?
Om selvbildet ditt og livet ditt?
Du er ikke beskjeden.
Jeg vil bare ikke at dette skal skje noen andre.
Har du fått snakket om dette med noen?
Nei. Jeg trenger ikke hjelp. Det er ferdig og slutt.
Er det?
Hva prøver du å si? Jeg er ikke Ashley Brown.
Jeg gir deg ikke noen tårefylte
"jeg er ødelagt" -avsløringer til intervjuet.
Hvordan det går? Flott.
Folk opplever jævlige ting hver dag
som de sliter med å takle.
Er ikke det nok? Du har alt du trenger.
Du har noe på nettverkets leder.
Jeg vil bare si ja til denne jobben før du holder intervjuet.
- Jeg vil ut av New York. - Jeg forstår. Ro deg ned.
Slutt å si hva jeg skal gjøre og føle!
Hvordan får jeg deg ut? Hva må jeg si?
At jeg ble skjendet?
At jeg var redd?
At jeg var maktesløs?
At jeg tenker på det hver dag,
hundrevis av ganger hver dag?
At det er dette som har definert meg, hvordan jeg ble forfremmet og hvem jeg er?
Hvordan det føles når noen du er glad i, respekterer og ser opp til, er oppå deg...
og bruker deg, bruker kroppen din...
og vil ha deg, samtidig som han ikke bryr seg om deg?
Å ønske seg en forelder men i stedet få en kuk inn i seg,
og så måtte leve med den evige støyen i hodet ditt resten av livet,
en støy som sier at du er skitten, at du forårsaket det, at det er din feil.
Å se folk miste jobben og få livene sine ødelagt
fordi jeg ikke greide å si nei.
- Hannah... - Kom deg vekk.
Ja vel. Jeg er bare bekymret for deg.
Ikke vær det. Jeg er hardfør, sa du.
Ja. Dette var en feiltakelse. Beklager.
Vi trenger ikke å gjøre det.
Jo. Gjør det. Det er viktig. Gjør det jeg ikke greide.
- Er du sikker? - Ja.
Ja vel.
Hør her.
Ring meg når som helst.
Jeg har telefonen ved sengen.
Jeg har det bra. Gjør det du må.
Du vet vel at dette ikke var din feil? Vet du det?
Med all respekt å melde, Bradley, vil jeg at du skal pigge av med retorikken din.
Hvordan likte du ham? Er han ikke flott?
Jo, han er bra.
Han er bra. Han er lidenskapelig.
- Marlon elsker deg. - Å, ja.
Det gjorde han før også.
Han ringte etter møtet og sa at han elsket deg enda mer.
Der er lidenskapen jeg snakket om.
Hør. Du må bare gi meg et øyeblikk, greit?
Dette tar litt tid å venne seg til.
Jeg håper dere to blir venner, for straks du sier ja, signerer jeg kontrakten hans.
Greit. Jeg forstår.
Jeg vet at det vil ta en stund
å bli vant til, å bli kjent med hverandre.
Men du har fremdeles Greg.
Du har nettverkets støtte,
og en gigantisk kontrakt som bevis på det.
Forhandlingene gikk i stå for et par uker siden,
men nå får du til og med retten til å godkjenne medprogramlederen din.
Skjønner du? Du vinner.
Herregud.
Om jeg bare kunne blunke med øynene
og få de tre siste ukene til å forsvinne.
Brikkene ble satt i bevegelse for flere år siden.
Du kan ikke forandre det ved å ønske eller manøvrere.
Chip redde opp sin egen seng, og Mitch lå med hele kontoret i den
mens vi sto helt uvitende utenfor soveromsdøren.
Hør her. Glem Mitch.
Det må gå an å få Chip suspendert i stedet.
Ansett Marlon midlertidig, og hent tilbake Chip igjen når ting har roet seg.
Nei. Absolutt ikke.
- "Absolutt ikke"? - Vi må vise
klart og tydelig at slik oppførsel ikke blir tolerert i UBA eller på programmet.
Vi må vise at våre handlinger får konsekvenser.
Du uttrykte det godt: "Som kvinne kan jeg si at det ofte ikke er nok av dem."
Hvordan sa du det?
"Jeg er stolt av å jobbe for et TV-nettverk
og leve i et land som lar handlinger få konsekvenser."
Du sier sannheten, Alex.
Herregud.
Ja vel.
Flott! Da er det avgjort.
Jeg håper du ikke har dårlig samvittighet for Bradley Jackson.
Hun har fått enormt utbytte
for en galning som brukte et par uker på å prøve å ødelegge oss.
Ja, kanskje det,
men jeg er ansvarlig for hva som skjer med henne resten av livet.
Jeg plukket henne opp fra ingensteds og kastet henne til ulvene.
- Herregud. - Klokken er 15:55. Møtet begynner 16:00.
Greit. Takk.
Greit. Jeg må gå.
Jeg må finne ut hvordan jeg skal si til Bradley at Daniel skal erstatte henne.
Dette er bare bra, Alex.
Alt sammen.
For programmet... og for deg.
Du kan sette deg.
Det går bra.
Stern and Young er ferdige med den interne etterforskningen.
Ikke hold meg på pinebenken.
De konkluderte med at du er ansvarlig for kulturen her.
Jeg har side på side med vitnesbyrd som støtter det.
Jøss. Du må ha ansatt noen ganske gode forfattere, da.
Enda bedre enn de som skriver TV-seriene her.
Ha litt anstendighet. Dette er alvorlig.
Ja, det er absolutt alvorlig, Fred.
Dette gir meg ingen glede.
Det gir meg ingen glede å vite at noen jeg har jobbet med i årevis,
oppførte seg så uaktsomt og satte mine ansatte i fare.
Spøker du med meg?
Gjør deg ferdig raskt,
før jeg mister sinnet og sparker deg ut av det vinduet.
Gjør som du vil. Du har sparken.
Vi offentliggjør det og rapporten i morgen tidlig.
Du får en eske til tingene dine.
Ta alt du kan bære. Vi sender resten.
Flott. Er det alt?
Nei, én ting til.
Pokker ta deg. Du stanset ikke saken om private brannmenn som jeg ba om.
Den brannen kom farlig nær huset mitt.
Programmet mitt betalte for det huset,
og jeg brenner det ned selv om jeg vil!
Pokker.
- Hei, Bradley. - Jeg snakket med Hannah.
Det var tøft.
Det var leit å høre. Fikk du nok til intervjuet?
Jeg tror det.
Bra. Vi holder det i morgen.
I morgen? Det er veldig raskt.
Det må bli tidlig i programmet i morgen.
Bradley.
Ja. Ja vel.
Flott. Jeg skal si ifra til Mitch og Cory.
Jeg sier ifra til Hannah. De tilbød henne jobb i LA.
Herregud. De eier ikke skam.
Jeg skal sette i gang. Ha det.
Dette er Hannahs telefon.
Legg igjen en beskjed. Jeg ringer tilbake.
Hannah, det er Claire.
Hør, jeg er utrolig lei meg.
Jeg beklager så mye for at jeg ble sint på deg.
Jeg ble nok bare tatt litt på sengen.
Du prøvde vel bare å ta vare på meg.
Kan vi snakkes?
Jeg godtar ikke nei som svar.
Hvis du ikke ringer tilbake,
kommer jeg til å vente utenfor bygningen din og følge deg på jobben.
Jeg forfølger deg til du godtar unnskyldningen min.
Jeg tar med kaffe.
Vær så snill.
Jeg er veldig lei meg.
Greit, ha det.
Har du fått snakket om dette med noen?
Nei. Jeg trenger ikke hjelp. Det er ferdig og slutt.
Er det?
Hva prøver du å si? Jeg er ikke Ashley Brown.
Jeg gir deg ikke noen tårefylte
"jeg er ødelagt" -avsløringer til intervjuet.
Hvordan det går? Flott.
Folk opplever jævlige ting hver dag
som de sliter med å takle.
Er ikke det...
- Hei. - Hei.
Kom inn.
Jeg er glad du kom. Jeg trenger litt hjelp.
Vil du sette deg?
Ja. Takk.
Jeg skal ikke lyve. Jeg er
litt nervøs. Dette skjer faktisk.
Ja, det er nervepirrende.
Før vi starter, må jeg fortelle deg noe.
- Hva da? - Jeg kommer ikke i morgen.
Hva mener du? Du må komme.
Jeg fikk sparken i dag.
- Når da? - Rett før du ringte.
Du skal offentliggjøre etterforskningen i morgen.
Marlon Tate starter som ny produsent.
Greit.
Så alt er over.
Nei. Bradley. Dette kan fremdeles utføres.
"Fremdeles utføres"?
Jeg skal lure noen inn i studio,
overta sendingen uten at Alex vet om det, og gjør alt det uten din hjelp.
Hvordan kan det utføres?
Det skal vi finne ut. Men du må gjøre det.
Delvis fordi det er riktig å avsløre Fred,
og delvis fordi det vil skape kaos i sendingen i morgen.
De blir nødt til å kutte sendingen,
og de løgnaktige konklusjonene fra etterforskningen
- blir ikke offentliggjort. - Det er det du bryr deg om.
Å skjule etterforskningen.
Ingen har hundre prosent rene motiver.
Det vet du. La oss være ærlige.
Gjør du dette riktig, kommer du i historiebøkene.
Det er ett av dine motiver.
Seriøst? I historiebøkene? Kanskje. Kanskje ikke.
Men det er ikke derfor jeg gjør det.
Jeg prøver nok heller bare å ødelegge min første gode jobb
fordi jeg er en destruktiv galning.
Herregud. Hvem bryr seg?
Er det egoistisk? Altruistisk?
Det finner vi ut når vi kommer på gamlehjem.
Akkurat nå har vi muligheten til å gjøre noe for en god sak.
Vi må gjøre dette.
"Vi". Du sier "vi" hele tiden. Men det er bare meg.
Du er der ikke lenger. Du fikk sparken.
- Det er jeg som tar støyten. - Bare...
Det er sprøtt.
Det var sprøtt før, men nå er det fullstendig galskap.
- Du skjønner vel det? - Ja da.
Jeg skal gjøre alt selv, uten å være kvalifisert til det.
Jeg vet ikke hvordan jeg fikk denne pokkers jobben.
Jeg har ikke fortjent den.
- Vanligvis later jeg som. - Ro deg ned.
Jeg gjør så godt jeg pokkers kan,
men jeg føler meg som et realityprogram i dress.
- Det går bra... - Og den jenten
jeg dro inn i dette holder på å bryte sammen.
Hun lider, og Mitch snakker sant om Fred,
- men ingen bryr seg! - Pust.
Ingen bryr seg om en jente som føler seg ødelagt på innsiden!
Du må roe deg ned, Bradley.
Herregud! Ikke klem meg akkurat nå.
Hva pokker skal det fikse?
- Beklager. - Nei, jeg beklager.
Nei, jeg beklager.
Kan jeg få en sånn?
- Her. - Takk.
Hva skal vi gjøre nå?
Nå som Chip har fått sparken?
Overlat det til oss. Bare møt opp i fint antrekk.
Ja vel. Takk for at du kom for å si det.
Nei. Jeg kom for å si at du ikke må leke med Bradley.
Hva snakker du om?
Jeg så hvordan du snakket om at Hannah utnyttet deg.
Jeg tror ikke at du skjønner det ennå.
Jeg snakker om for eksempel
å komme på luften og late som om du er et offer
og få Bradley til å se ut som problemet.
Jeg får komme i gang, da.
Jeg må finne en måte å manipulere Bradley på.
Var jeg deg, ville jeg ha tenkt på morgendagens intervju
som starten på min turné for frelse og tilgivelse.
I så fall er det på tide for deg å spille etter andre noter.
Ærlig talt har jeg aldri likt låtene dine.
Pappa likte dem, og han var en drittsekk, og nå er han død.
Når den musikksjangeren blir spilt,
bytter jeg kanal av frykt for at radioen skal bli ødelagt.
Men du er en smart kar. Veldig smart.
Du finner deg kanskje et nytt publikum.
Så ikke ødelegg din første nye forestilling.
La meg utvide metaforen min.
Går alt som planlagt, kommer jeg om tre dager
til å lede noen av de største konserthallene
på Guds gode jord,
og der skal jeg spille den musikken jeg har lyst til å høre.
Hva pokker snakker du om?
I morgen har du sjansen.
Tilstå, ellers er du ferdig.
Hei, dette er Hannah Shoenfeld.
Jeg har tenkt på det,
og jeg vil gjerne møte deg i Los Angeles angående jobben.
Vær snill og ring meg tilbake. Takk.
Jeg har en aller siste ting jeg vil be deg om.
Ja vel?
Jeg vil at du skal lure Mitch inn i studio i dag.
Bradley skal intervjue ham på direkten. Alex vet det ikke.
Herregud. Du har gått fra vettet.
Ikke rart at du fikk sparken.
Mitch har bevis på at Fred prøvde å skjule
seksuelle ugjerninger, og vi skal avsløre ham på direkten.
- Herregud. - Ja.
Hør, jeg skal være ærlig.
Du bør lete etter en ny jobb.
Jeg har lett etter ny jobb i årevis.
Hvordan skal det foregå?
Klokken 07:40 løper Alex ned for å filme drosjer-og-kameratkjøring-saken.
Straks hun er inne i heisen,
løper du ned trappen og åpner døren ved lasterampen.
Som da vi lurte Jagger inn før.
Ja. Du tar Mitch med opp og leverer ham til Bradley.
Alex blir filmet som planlagt, men vi sender det ikke.
Dette er samtidig som Bradley intervjuer Mitch.
Cory tar over kontrollrommet
og passer på å sende akkurat det vi vil,
i hvert fall til UBA får panikk og stanser det hele.
Stoler du virkelig på Cory?
Jeg vet ikke. Men jeg må det.
Da må vel jeg stole på ham også.
Unnskyld at jeg måtte involvere deg.
Jeg hadde blitt fornærmet om du ikke gjorde det.
Jeg får komme meg inn.
Hei, Rena?
Slik går det med tyranner.
Tvilsom referanse. Men jeg forstår hva du mener.
Slik går det med tyranner.
Jeg vet ikke hvor lenge det er siden. Kan du bare komme ned hit?
Ja, 103 Wooster Street.
Ja.
Vær snill å holde linjen til de kommer.
Jeg har aldri sett dette før.
Hva har skjedd?
Kjenner du henne?
Jeg skulle møte henne i går kveld.
Jeg kjenner henne.
Hannah.
Det er vanskelig å miste noen man har jobbet med.
Jeg vet det gjelder alle her.
Chips styrke var at han tok direkte kontroll.
Men å ha direkte kontroll betyr også, som vi dessverre har oppdaget,
at han visste om Mitch sin uakseptable oppførsel og lot den pågå.
Det er utilgivelig.
Men det finnes andre gode produsenter.
Det vil dere snart få se selv.
Men dette er ikke bare om en jobb eller å tjene penger for nettverket...
Ta telefonen. Haster.
Eller nyheter.
Dette er om deres velvære.
Under Marlon Tate vil dere kunne føle dere trygge hver dag på jobben.
Takk, Fred.
Det stemmer. Jeg har jobbet som assistent i Rise and Shine Seattle.
Så jeg har selv gjort alt jeg ber dere om å gjøre.
Etter Seattle innså jeg noe.
Jeg sa til meg selv: "Marlon, drømmer..."
Hei. Hva er det?
Bradley.
- Jeg... - Claire, hva har skjedd?
Jeg må fortelle deg noe.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det.
Det er Hannah.
Hun er død.
Hun tok en overdose.
Hun la ikke igjen noe brev.
Kanskje det var en ulykke. Jeg vet ikke.
Bradley?
Jeg kommer på jobb i dag.
Gjør det du må gjøre.
Ja vel.
Alle sammen.
La oss ta et øyeblikk for å hedre
og huske Hannah,
vår kjære kollega.
Vi har dårlige nyheter.
Ja. Om Chip?
Nei.
Hva er det?
Hei. Alt er klart.
Rena skal hjelpe Mitch, og...
Intervjuet er avlyst.
Hva snakker du om? Vi må ha det i dag.
Vi har ikke noe valg.
Nei, Chip. Hannah er død.
Hun tok en overdose.
Dette er vår feil, Chip.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke holde det når hun er død, stakkars.
Jeg kan det bare ikke.
Jeg forstår. Ja.
Jeg sier ifra til Mitch.
Takk.
Gi meg et øyeblikk.
Jeg må snakke med deg nå.
Hva... Hvor skal du?
Jeg skal vekk herfra. Jeg vet ikke hvor.
Jeg skulle intervjue Mitch på direkten i dag, bak ryggen din.
Selv om du forbød meg det.
Eller, spesielt fordi du forbød meg det.
Hva?
Mitch skulle fortelle meg om da han lå med Hannah.
Hannah?
Ja, Hannah.
Fred forfremmet henne for å beskytte Mitch. For at hun skulle tie.
Tie om hva da?
Hva tror du, Alex?
Jeg besøkte henne for å få Mitch sin historie bekreftet.
For å få sannheten.
Men det var ikke godt nok for meg. Jeg ville ødelegge Fred.
Jeg ville blåse nettverket i luften.
Jeg ville gjøre alt jeg kunne for å få den best mulige historien.
Jeg så at hun prøvde å unngå det, men jeg presset henne.
For jeg er en ordentlig drittsekk.
Jeg tvang henne til å gjenoppleve det hele.
Det åpnet noe i henne som hun ikke taklet, så hun tok livet sitt.
Jeg kunne like gjerne ha tatt frem et våpen og skutt henne.
- Så jeg skal vekk herfra. - Bradl...
Herregud.
Å nei. Herregud.
Herregud. Nei, nei.
Bradley!
Bradley, ikke gå så fort.
Dette er ikke din feil.
Du kan ikke skylde på deg selv.
Jeg vet du hadde gode intensjoner.
Pokker ta meg og intensjonene mine.
En av intensjonene mine var å ødelegge for deg.
Ja vel. Kanskje jeg fortjener å bli ødelagt.
Vet du hva jeg gjorde? Hva for en drittsekk jeg er?
Jeg gikk til den drittsekken Fred og ba ham om hjelp.
Spesifikt for at du skulle få sparken.
Det gjorde jeg. Sånn en drittsekk er jeg.
Beklager at du nedverdiget deg til å be patriarken om hjelp, for jeg drar.
Nei, det kan du ikke.
- Ikke dra. - Jo, det kan jeg!
Nei, du kan ikke det. Vi må fikse dette.
Særlig. Hvordan skal du fikse dette?
Jeg visste ikke om Hannah
eller Mitch eller at Fred skjulte noe. Jeg visste ikke om...
Hva med gutteklubben du sa at aldri ville endre seg?
Hva med den?
Jeg... Jeg vet ikke.
Jeg innså ikke hvor ødelagt... Jeg bare...
- Ha det, Alex. - Nei. Jeg greier ikke dette.
Du må hjelpe meg i dag.
- Jeg trenger deg. - Jeg kan ikke.
- Bare i dag. - Hei, Morning Show!
- Kan jeg ta bilde med deg? - Det passer ikke.
Hei! Pigg av!
- Jeg sa nei! Gi meg kameraet. - Alex!
Gi meg det, din dritt! Tror du at du eier meg?
At jeg alltid er tilgjengelig bare fordi jeg prøver
å muntre opp i stuen din hver morgen?
Jeg er ikke det!
- Alex. - Jeg er tom! Dette er tomt!
- Gi deg. - Jeg er tom!
Sånn ser tomhet ut.
Nei betyr nei.
- Alex! Kan du roe deg ned? - Hva?
Jeg blir med deg tilbake hvis du gir ham mobilen hans.
- Ja. - Gi ham mobilen!
Her er den pokkers mobilen din.
Kom igjen.
- Drittsekk! - La ham være!
Herregud. Jeg gjør dette kun i dag.
- Jeg vet det. Kun i dag. - Kom.
Hvor har dere vært?
Vi er i siste liten nå.
Jeg tar meg av Alex.
- Du blir her, sant? - Ja.
Greit.
Dere hørte det ikke,
men jeg har ordnet med sorgterapeuter.
Hei, hvor skal du?
Vekk herfra. Jeg er ferdig.
Jeg vet at dette er grusomt, men du kan ikke bare dra.
Kan du la meg være?
Jeg kan ikke sitte med henne og late som mer.
Du har bevis mot mannen som leder dette selskapet,
og du bare drar?
Du kan ikke holde deg ren
bare ved å rømme hver gang noen skuffer deg.
Tror du de neste du jobber for er noe bedre?
Nei.
Menneskelig natur er overraskende universell, og universelt skuffende.
Så du kan like gjerne bli her og kjempe ferdig, Bradley Jackson.
Nei, jeg trenger ikke personlig eskorte.
Det er avlyst.
Ja vel, men du er ikke produsent lenger.
Mitch. Hannah er død. Hun tok en overdose.
Hva?
Etter at hun fortalte Bradley om deg og Fred.
Har du lyst til å si noe? Til å rettferdiggjøre...
Din pokkers drittsekk!
Drittsekk!
Det var jeg som lekket det til New York Times.
Så pokker ta deg, Mitch! Pokker ta deg!
Herregud.
Kom hit.
Jeg er så lei meg.
Hei, Alex. Det er meg.
Du kommer nok til å høre noe snart.
De undersøkte Mitch, men de ville bli kvitt deg.
Å lekke det til New York Times
var et desperat tiltak.
Jeg visste ikke hva som ville skje.
TAPT ANROP
Jeg visste bare at hvis de ikke hadde Mitch,
så ville de trenge deg.
Og jeg trengte deg.
Det var alltid for din skyld.
Alltid.
Her. Takk.
Takk for at du kom.
Vi er på luften om 30 sekunder.
Dette må være utrolig vanskelig for deg.
Jeg setter stor pris på hvor profesjonell du er.
Vi gjør det for Hannah.
Pigg av, for pokker.
- Herregud. - Takk. Litt mer der oppe.
Går det bra?
Ja. Alt går bra.
La det være! Hvem bryr seg?
Vi bare gjør det.
Fem, fire, tre, to...
Velkommen.
Takk for at dere ser på.
Vår...
Vår hoved...
...sak i dag...
- Bradley, kan du ta over? - Selvfølgelig.
Et cruiseskip fra Golden Trident Cruise på vei mot Papua Ny-Guinea
med mer enn 5000 passasjerer er i karantene for fjerde dag på rad.
- Mer enn to tredjedeler av... - Går det bra, Alex?
Hold kamera tre. Klar på én.
- Hva gjør hun? - Jeg vet ikke.
Hold deg til manus.
Skipet ligger fortøyd mer enn 600 nautiske mil fra Honolulu.
Et redningsskip er ventet å komme i ettermiddag
- med antibiotika... - Pokkers folk.
Og legemidler for å behandle de syke passasjerene.
En talsmann for cruiserederiet
sier at de jobber dag og natt
for å få alle de infiserte menneskene trygt hjem
så snart som mulig.
- Hva heter du? - De er, sitat...
- Joe. - Joe?
Etter 15 år har jeg aldri møtt Joe.
- Herregud. - Hva pokker?
Alle passasjerene vil få full erstatning på grunn av utbruddet.
Hold kamera tre.
Klar på én. Hva gjør vi?
Få henne tilbake i stolen!
Jeg... Alex, hva...
- Alex, sett deg. - Nei. Jeg vil ikke sette meg.
Jeg setter meg ikke.
- Jøss. - Pokkers jævler.
-Det var ventet å ankomme... - Kan jeg avbryte?
Ja da.
Hei. Unnskyld.
Vi har ikke vært ærlige med dere.
Jeg mener ikke med nyhetene.
Jeg snakker ikke om det.
Jeg snakker om oss selv.
Hva pokker gjør de? Gjør klar neste video.
- Klar med video. - Vi sier ikke alt.
Ikke i det hele tatt.
Hele dette stedet er...
Det er veldig annerledes enn sånn som det virker for dere.
Det foregår virkelig ille ting her.
Virkelig ille ting. Det er noen virkelig ille mennesker...
Skal vi gjøre dette?
Ja, vil du?
Vi bør si det raskt, før de kutter oss.
- Ett minutt. - Greit.
- Send videoen. - Ignorer ham. Ikke send videoen.
- Fortsett å filme dem. Få med alt. - Greit.
Zoom inn, Gene. Få med alt.
Vi vil fortelle dere noe om nettverket vårt.
Vi tror at Fred Micklen har vært sentral i dannelsen av et miljø
- der kvinner som kom frem med klager om... - Nei. Pokker.
- Seksuelle ugjerninger ble sensurert. - De jævlene! Nei!
UBA skal publisere en intern etterforskning
som frikjenner dem.
Det er ikke sant.
Det er mest pissprat.
Alt sammen er pissprat, og jeg skal ikke lyve til dere mer.
Ingen av oss skal lyve mer.
For jeg er like skyldig som alle andre når det gjelder å ikke stanse
de seksuelle ugjerningene som blir begått i denne bygningen.
Den første oktober 2017 dro Mitch Kessler til Las Vegas
for å dekke massakren.
RETTSMEDISINER
Der lå han med en kvinnelig kollega.
Hun var ung. Han var sjefen hennes.
Kulturen i et selskap starter med ledelsen.
Fred Micklen skapte en kultur som bestod av frykt og stillhet
og paranoia og smerte.
Den trengte gjennom alt, selv The Morning Show.
Jeg så den.
Jeg så hvordan den påvirket kvinner, og jeg gjorde ingenting.
For jeg gjorde det bra.
Jeg vet at det ikke er nok,
men jeg vil be mange mennesker om unnskyldning.
Spesielt én person.
Jeg var så urettferdig mot deg. Jeg er veldig lei meg.
Jeg skal gjøre alt jeg kan for å gjøre det godt igjen.
Maktmisbruken og korrupsjonen er nødt til å ta slutt.
Vi kan ikke godta en stilltiende kultur, hverken her eller andre steder.
Kom hit. Kamera to, kom nærmere.
Donny, film oss begge på nært hold.
Kom nærmere, er du snill.
Det er mange andre som Fred Micklen der ute,
men det er milliarder av mennesker som meg, Bradley og dere.
Så hev stemmen.
Vi håper folk som Fred og...