Sagde jeg det ikke nok? Byens bedste falafel.
Jeg læste om den på Eater. Du kender godt Eater, ikke?
Jo, det er en fed side.
Jeg elsker sgu også Eater.
Kan vi vende tilbage til emnet?
Ja, endelig. Det var spændende.
Du har fået fingre i nogle e-mails.
Ja. Beviser på overførsler. Forligspenge i klagesager.
Og jeg kender folk, der kan bekræfte det.
- Der er en tidligere vicedirektør i HR. - Ja.
En tilrettelægger på aftennyhederne.
Desværre kan intet af det knyttes direkte til Fred.
Det er han sgu for udspekuleret til.
Men det er selvfølgelig ham, der står bag.
Det er ikke noget, der sker af sig selv.
Alle har for travlt med bare at overleve.
Ligesom dig.
Hør lige... Bare lad mig tale ud.
Lad os sige, at jeg hjælper en journalist i retning af beviserne.
Jeg kender en fra Times,
eller også kan det være en ung, sulten type.
Jeg kunne hentyde til en større historie om tv-selskabets medskyld.
Jeg giver ingen detaljer, men et skub i den rigtige retning,
og så lader jeg dem gå amok.
Der bygges mere og mere på sagen, til den løber helt løbsk.
- Og så kan vi læne os tilbage... - Lad godstoget ramme Fred.
Ja.
- Vil du... - Du har set Vores planet, ikke?
Naturfilmen?
Det er en serie, men ja. Den er meget rørende og oplysende.
Se den. Det er med David Attenborough.
Der er en gruppe af rovdyr, der ligger på lur og angriber.
Det er alt fra søstjerner,
blæksprutter, skaldyr, edderkopper, slanger og endda også katte.
De ligger på lur og venter på byttet
og slår først til, når det er inden for rækkevidde.
De er tålmodige. De forbliver typisk i skjul,
indtil det øjeblik hvor de slår til.
Men så er det også slut, før man når at blinke.
Andre rovdyr jager deres bytte. Det er en anden strategi.
Den er direkte. Aggressiv.
Men den virker normalt kun, når rovdyret er hurtigere end byttet.
Jeg er ikke amatør. Jeg er hurtigere, end du tror.
Du er ikke så hurtig som Fred.
Det er hans vildmark, og han har løbet længe.
Han er pissehurtig.
Man prøver ikke at jage Fred Micklen på åbent terræn,
medmindre man ved, man kan nedlægge ham.
Ellers går han bare til modangreb,
sprætter dig op og æder dine indvolde midt ude på savannen.
Og det gør ondt. Meget ondt.
Jamen hvad fanden skal jeg så gøre?
Du venter. Hørte du ikke efter?
Indtil timingen er der, og vi har nok ammunition.
Vandtætte beviser for, at Fred har neddysset en sag.
Det kan du sagtens sige.
Fred har rettet sigtekornet mod mig, ikke?
Jeg må bare pointere, at du virker desperat lige nu,
og desperation er ikke et godt udgangspunkt.
Har du også lært det i naturfilmen?
Nej, det er Sun Tzu. Krigskunsten.
For helvede. Vær sød at dræbe mig.
Hold nu op, Chippy. Du er træt.
Du er lige kommet tilbage fra L.A.
Fokuser på programmet.
Og vær tålmodig.
Vent.
Tak for i aften, Chip.
Ja. Fuck dig. Tak for i aften.
Nye detaljer er kommet frem
om Weinsteins tanker i timerne op til fyringen.
En mail, han skrev til venner og kolleger, er blevet lækket til pressen.
"Jeg har brug for jeres hjælp.
Giv mig tid til at gå i behandling.
Lad mig ikke blive fyret.
Jeg har kun brug for, at branchen støtter mig."
Det er godt nok interessant.
HARVEY WEINSTEIN FYRET
Det giver et indblik i hans tankegang,
og hvordan han kunne manipulere sine omgivelser.
Ja, det er grunden til, at tavshedskulturen bestod så længe.
Hvad fanden laver jeg?
For en uge siden
sprang du på en elevator
og spurgte mig, hvem der ellers vidste besked.
Ja.
Hvis du gerne vil vide det, kan jeg give dig hele historien.
Jeg kan love dig for, at det er ren Shakespeare.
De ting, der foregik.
Hvem der vidste det. Hvem der dækkede over det.
Det er lidt for generelt. Jeg har brug for detaljer.
Jeg vil også have noget af dig,
så jeg åbner ikke godteposen endnu.
Hvad skulle det dog være?
Jeg vil have min gamle platform tilbage.
Og fortælle min version.
Jeg vil have... at du interviewer mig i programmet.
Et interview er udelukket.
Det kan jeg lige så godt sige.
Hvorfor det?
Seertallene ville gå amok.
Ja, ligesom kritikerne.
Og de sociale medier.
Den offentlige mening ville ikke være med programmet.
Du slår mig ikke som typen, der tillægger den slags megen vægt.
Og det ved du, fordi du kender mig, efter at vi mødtes i en elevator?
Nej.
Men tager jeg fejl?
Du er journalist, og jeg kommer med en historie til dig.
Skandaliseret krænker vender hjem
for at fortælle om sin forkastelige adfærd.
Og han løfter sløret,
der beskytter dukkeførerne i ledelsen.
Som rent ud sagt styrer hele landet.
Jeg mener...
helt ærligt.
Det går Alex aldrig med til.
Aldrig nogensinde. Eller Chip for den sags skyld.
Nej, du har ret i, at Alex ikke vil gøre det
af alle mulige årsager.
Først og fremmest fordi hun ikke just selv er uskyldig.
Hvad mener du?
Hun...
Hun var ikke blind.
Og Chip... han er bare færdig.
Han overlever ikke det her.
Det står skrevet i stjernerne.
Dem er man ikke herre over.
Jeg har luret dig.
Har du det? Så lad mig da endelig høre, hvad jeg er ude på.
Det er der så mange, der fortæller mig.
Det er ikke af dit hjertes godhed,
at du vil fælde de store, stygge ledere fra UBA.
Du gør det for at blive renset.
Det vil jeg ikke være en del af.
Bradley.
Jeg har beviser.
Og jeg kan skaffe vidner.
Hvilken slags vidner?
Umiddelbart kan jeg tænke på ét.
En kvinde, jeg var i et forhold med.
Hun brugte mig til at fremme sin karriere.
Hun hader mig ikke.
Jeg kan nok godt få hende til at bakke mig op.
Jeg tilbyder dig en nyhedshistorie.
Det er en vigtig historie.
Den betyder noget.
Den kan ændre noget. Det ved du godt.
Hvad hvis historien smadrer selskabet,
men samtidig også programmet og alle de ansatte?
Ja, det er der en risiko for.
Men så må du spørge dig selv, om det er den risiko værd.
Men giv mig besked.
Snart.
For jeg går videre med det med eller uden dig.
Sig nu bare, hvad der foregår.
Jeg ved, det er noget slemt.
Er der en, der er syg?
- Nej, ingen er syge. - Nej, nej.
Ingen er syge.
Okay, Lizzy.
Vi elsker dig højt.
Og intet ændrer sig pludselig.
Vi er en familie, og vi vil altid...
Okay. Sig det nu bare.
Din far og jeg skal skilles.
Hvad?
Nej, nej.
I blev jo separeret for at kunne løse tingene.
Hvordan er det sket så hurtigt?
Det var årsagen.
Det var det, skat.
Så I løj for mig?
- Nej. - Nej.
Nej, vi løj ikke.
Og vi prøvede.
Vi prøvede virkelig.
- Gjorde du, mor? - Ja.
Hvornår? Hvordan prøvede du?
- Hvordan har du nogensinde prøvet? - Så, så, Lizzy.
Det er okay.
Jeg prøvede i årevis, skat.
Det tror jeg ikke. Du lod, som om du prøvede.
Vores liv har altid handlet om dit job.
Du lader, som om det er hårdt, men du elsker det. Du har brug for det.
- Mere end du har brug for os. - Nej, nu er du ikke fair.
Det passer slet ikke.
Lizzy, jeg elsker dig mere end noget andet i verden.
Du siger, du elsker os, men vi er aldrig det vigtigste.
Nej, Lizzy, din mor elsker dig meget højt.
Skat, jeg gør mit bedste.
- Jeg gjorde det, jeg følte var nødvendigt. - Ja, for dig selv.
Og vi lod dig gøre det.
Okay. Nu er det psykologens ord.
Det skal du ikke udskamme mig for.
Jeg har aldrig haft en normal familie eller et normalt liv.
Du har aldrig været der for mig eller for far.
Vi har været dit heppekor og dine yndlingsassistenter.
Vi er ikke kommet i første række.
Okay.
Lizzy, Lizzy.
Det var mig, der ville skilles. Okay?
Hvis det passer, er det kun, fordi hun ikke gav dig andet valg.
Åh gud.
Går du efter hende? Hun er ude af sig selv.
- Det er jeg ked af. - Hold nu op. Hun måtte jo...
Hun måtte jo bebrejde en af os.
Ja. Lizzy.
- For helvede. - Lizzy.
Pis!
Okay.
Pis.
"Jeg misbrugte min magt som præsident.
Jeg levede ikke til fulde op til mit embedsløfte."
Det var det andet.
Og for det tredje:
"Helt unødvendigt holdt jeg det amerikanske folk på pinebænken i to år,
og det undskylder jeg for."
Og når jeg siger, at du har forklaret dine motiver...
Ser jeg ikke stadig hævet ud?
Ville jeg så lade dig gå derind?
Okay. Rolig.
Så føles det bare sådan.
- Tak. - Selv tak.
Hej.
- Ja? - Jeg var lige...
Godmorgen.
Jeg ville lige sige hej.
Ja.
Godt, vi er færdige med brandene.
Ja. Helt klart.
Hvis jeg skulle have overnattet én gang mere på Safari Inn,
så tror jeg... Så var jeg død.
Hvordan har du det?
Jeg måtte fortælle Lizzy det i går aftes.
Eller Jason og jeg måtte.
Vi fortalte hende det.
Det er jeg ked af.
Ja.
Forhåbentlig var det som at flå et plaster af?
Det blev flået.
Hurtigt og smertefuldt.
Oplever du nogensinde, at du ikke ved, hvem du selv er...
eller hvad du vil?
At du pludselig ikke kan mærke noget?
Lidt. Ja.
Jeg kan ikke lide det.
Kan jeg på nogen måde hjælpe?
Ja. Vil du sørge for at annullere fotografereingen af teamet?
Den senere i dag?
Jeg beder dig. At stå og smile falskt nu...
Jeg forstår.
Det er som frygten for klassebilledet.
Fordi hele New York skal plastres til med dit ansigt.
- Åh nej. - Busser, bygninger.
Jeg har aldrig set mig selv på en bygning.
Ja.
Hvorfor er det nødvendigt?
Tja...
de vil udviske mindet om Mitch Kessler fra den kollektive hukommelse.
Som om han aldrig var der.
Savner du ham?
Ja.
Har du... prøvet at tale med ham, siden han blev fyret?
Jeg har kontaktet ham et par gange.
Han syntes, det var vanvid at ansætte dig.
Der tager han ikke helt fejl.
Mitch har det med sjældent at tage fejl.
Den narrøv.
Nå, men vi må vel videre.
- Ja. - Vi ses i den store tekop.
Vi ses.
Tak, fordi du spurgte til mig.
Ja.
Hvis I har det ligesom mig,
drømte I engang om, at robotter skulle blive en del af hverdagen.
Vi rykker frygten for fugleinfluenza til D-blokken.
Myndighederne har ikke engang reageret, så jeg ved det ikke.
Fuck dem og fuglene.
Men nu har vi et hul der.
Få det fyldt ud. Jeg er åben for idéer.
Bradleys indslag med lacrossetræneren,
der dopede sine spillere, er klar til i morgen.
Det er et stærkt interview. Hun rister ham.
Kan det måle sig med fugleinfluenza?
Det provokerer og handler om magt og manipulation.
Det rammer nationalt.
Hvad med rapporten om klimaforandringer?
Det indslag er sløjfet.
- Genovervejer vi? - Det er for tørt.
- Der er intet nyt i det. - At menneskeheden
brænder op om 20 år, er da en stor historie.
Er det om 20 år? Det har jeg overset.
- Læs mellem linjerne. - Der står ikke noget.
Så er det nok.
Vi bruger Bradleys interview.
Mia har ret. Det er stærkt.
Rapporten om klimaforandringer er rent faktisk en nyhed.
Drop det nu, Nicky.
Der er sammenhæng med brandene.
Hold så op. Chip er din chef.
Han er også din, så hold op med at kysse hans røv.
Alle ved, at du er ekspert i det.
Vi ønsker hele familien god bedring.
Ja, det gør vi.
Vi har også spændende nyt fra...
Undskyld, det var... Undskyld, Mia.
Det er okay. Videre.
Frank Marklans sprængfarlige nye bog,
Fem dage i oktober, blev udgivet i dag.
Vi går ikke videre.
Pak dine ting. Du er færdig.
- Hvad? - Chip.
Skrid så, for helvede.
Her i studiet for at tale om de kontroversielle detaljer,
der fremføres i bogen.
Det interview glæder jeg mig til, Bradley.
Tak, Alex.
Og nu til en stor historie fra Washington, som har...
Super. Det er...
Kongressen arbejder på en nødhjælpspakke til ofrene.
Fedt nok.
Jeg bliver straffet for at sige det, som alle andre her
har sagt bag hendes ryg i halvandet år?
- Fandeme flot! - Skrid så!
Tak.
Med præsidentens veto er Kongressen tilbage ved udgangspunktet...
Afvent live.
Kom så. Bare fortsæt.
Vi skal lave et program. Kom i sving.
Washington-korrespondent, Andrea Lasson, uddyber historien.
Og så går vi til live.
- Du må genansætte ham! - Tager du pis på mig?
Tror du, du hjælper mig? Det gør du ikke.
Mia, det handler ikke kun om dig. Jeg beklager...
Du gør det hele værre!
Hvad fanden forventer du egentlig?
Jeg kneppede ikke med Mitch!
Jeg traf ikke det håbløse valg!
Men det er mig, der bøder for det hver eneste dag!
Jeg kan ikke...
Jeg var ikke perfekt. Det ved jeg godt. Men jeg kan ikke ordne alt.
Det er det eneste, folk ser mig som nu, ikke?
Hold nu op, Mia. Jeg magter ikke mere. Jeg er ked af...
- Jeg må tilbage til arbejdet. - Undskyld. Fuck.
Pis.
Bagefter er der vejret.
Over store dele af...
- Var der noget? - Tjek din mail.
- Hvad? - Har du fået en mail?
- Jeg får mange mails. - Gør det nu!
Okay.
Pis.
HR vil tale med mig. Har du fået den samme mail?
- Ved de noget? - Måske har nogen set os og sladret.
Jeg går i chok.
Jeg er helt svag i kroppen. Og klam. Hvad gør vi?
Du må ikke kaste op. Drik lidt juice.
Yanko, jeg er skrækslagen.
Okay. Giv mig den der.
Hør nu her, ikke?
Vi går til HR sammen og fortæller dem, at vi er blevet kærester.
At de skal notere det. Så kommer vi dem i forkøbet.
Jeg har en anden idé. Vi går til HR og benægter alt.
- Det går ikke. - Det gjorde det for Clinton.
Clinton endte i en rigsretssag.
Nå ja. Det havde jeg glemt.
- Tak for den research. - 60 sekunder. Over til Yanko.
Nemlig. Tak.
Jeg elsker dig.
Og jeg hader hvert øjeblik, hvor jeg må skjule det.
Jeg vil invitere dig ud at spise på en god restaurant,
hvor vi kan bestille en bøf og drikke vin,
og jeg kan holde dig i hånden og kysse dig.
Fyre platte jokes af.
Går du med?
- Yanko... - Det er nu.
Vi mødes hos HR.
Efter fotografereingen.
Jeg glæder mig.
Og vi er tilbage om...
fem, fire, tre...
Tak til Andrea for den fascinerende reportage.
Bradley var en ukendt faktor på landsdækkende tv,
men hun begyndte stadig hos os som en erfaren journalist.
De fejl, der skete med hende som medvært, skyldtes...
Lad mig sige det ligeud.
Jeg var for længe om at få programmet tilpasset hende.
Det var som at prøve at få Steph Curry til at spille ude af position.
Det er bare dårligt trænerarbejde.
Med en spiller som Bradley på holdet
skal man bare aflevere bolden til hende
og give hende grønt lys.
Nu kommer det sjove, hvor vi læner os tilbage
og ser hende folde sig ud.
Okay. Fint. Det må være rigeligt.
- Var det det? - Ja.
Med den basketballanalogi
skriver portrættet nærmest sig selv.
Du spurgte ikke til Mitch og alt det der.
Jeg har ikke tid til benægtelser på automatpilot.
Jeg fik det, jeg kom efter.
Det tror du.
Er det rigtigt?
Jeg skriver alligevel ikke den historie.
Det må være en lettelse for dig, Chip.
Maggie, Maggie.
Vil du gøre mig en tjeneste?
Gider du godt lige at stole på mig?
Hvad?
Jeg prøver at... Jeg kan fortælle...
Jeg kan dele noget med dig...
og pege dig i retningen af ting,
der belaster tv-selskabet op til den øverste ledelse.
Primært den øverste ledelse.
Jeg ville selvfølgelig skulle være helt i baggrunden.
Hvis du er interesseret, skal du give lyd hellere i dag end i morgen.
Har jeg forstået dig ret?
Ja, det har du.
Det ligner dig ikke.
Du har ry for at være firmaets mand.
Ja. Men firmaets mand er ikke rigtig...
Ikke rigtig sikker på, hvad han beskytter længere.
Hvorfor føler du dig pludselig så dristig?
Var det måske 15 års medskyldighed?
Nej. Beklager.
Man får ikke en samvittighed ud af det blå.
Ikke når man bestyrer kronjuvelen
i et multimillardforetagende.
Man får en samvittighed...
når nogen fra selskabet giver en tilladelse til at have en.
Maggie, jeg tilbyder dig en god historie.
Og jeg leder efter en endnu bedre.
Okay.
Vi kan begge to tænke over det, og så ringer jeg til dig.
Cory, mit kontor kontakter dit kontor om et møde.
Okay.
Sjovt. Sammen med hvem?
Nej. Jeg vil hellere overraskes.
Det er med Marlon Tate.
Kandidat til jobbet som tilrettelægger på The Morning Show.
Har Chip endelig fået et hjerteanfald?
Pokkers. Jeg kondolerer.
Den interne efterforskning er snart slut.
Vi ved ikke, hvad der vil stå i rapporten,
og vi må være klar til hvad som helst.
Marlon er god. Jeg har kendt ham i mange år.
Han startede på aftennyhederne, men forstår morgenseerne.
Tak for anbefalingen, Fred.
Det er ikke en anbefaling.
Marlon er den rette.
Det er modtaget, Fred.
Som leder af nyhedsafdelingen tager jeg det med i overvejelserne.
Er der noget, du gerne vil sige?
Ja.
- Er du lykkelig, Fred? - Hvabehar?
Er du et lykkeligt menneske?
Jeg ved, du har en kone, et par huse og et tv-selskab,
men du virker ikke tilfreds med de ting.
Jeg har vist aldrig set dig smile
i mere end et sekund eller to.
Det er en skam, for det er sjovt at smile.
Det er rart.
Brug mere tid på de ting, du godt kan lide.
Måske får du snart mere tid til de ting. Det håber jeg.
Det er bare et personligt råd. Følg det eller lad være.
Jeg ville give dig det...
før du ikke har andet tilbage end en permanent panderynken.
Sig til, hvordan det går med Marlon.
Desværre er det ikke det bedste tidspunkt at blive skilt på.
Siger du, at der er et godt tidspunkt at blive skilt på?
Hvis man er voldsoffer,
ses det som et tegn på styrke at blive skilt.
Så tager man styringen med sit liv tilbage.
- Er der noget der? - Vold?
Nej. Ingen vold. Surt show.
Ja, den kan streges.
Hold da op. Er det seriøst ment?
Det er et ægteskab. Ægteskaber slutter. For pokker da.
Især kendtes ægteskaber. De burde måles i hundeår.
Så havde Jason og jeg 140 års bryllupsdag.
Succes.
Sådan ser folk ikke på det.
For det første vil de spekulere på, om du havde en affære med Mitch.
- Hvis du havde det, er det okay. - Okay.
Du skal bare... sige det.
- Det er bedre at komme det i forkøbet. - Ja.
Uanset hvad vil folk lægge mærke til, at Mitchs kone
begærede skilsmisse, lige før din skilsmisse blev kendt.
Og så er der spørgsmålet om, hvem der søger om skilsmisse.
Hvis du gør det, fremstår du hjerteløs.
Hvis Jason gør det, vil de tro, han har fundet dig med en anden mand.
Eller også at han ikke kunne udholde en besværlig kendis længere,
og så virker du bare ynkelig.
Medmindre Jason var dig utro med eksempelvis en yngre kvinde.
Det vil se godt ud.
Så får folk medlidenhed med dig.
Medlidenhed iblandet medfølelse.
Det vil vi gerne høre om.
Daniel, dit program sejler fuldstændig.
Selv jeg ser med. Jeg mener... Alex, der græd over den køter.
Hvem kunne få øjnene fra det? Men det varer ikke ved.
Lige nu er du på vinderholdet.
Men det herlige ved at være på det næstbedste program er,
at de vil bruge enorme summer på at ansætte dem, der kan gøre dem bedst.
Aflønningen på UBA er ikke mit problem.
Hvad er så dit problem?
Mit problem er, at UBA bruger et par hvide kvinder
til at vise, hvor progressive de er ved at have to kvindelige værter,
mens de brune skal sørge for,
at deres kjoler ikke rører jorden.
Jeg ville være rasende.
Det er det her, der gør mig rasende.
TMS trak mig fra en post, jeg faktisk godt kunne lide,
talte til min politiske kløgt
og lovede mig en plads, hvor jeg kunne lave det, jeg kan lide.
I stedet har de sat mig til at lave noget lort som Twist.
Så selvom mit ego er pjattet med, at du viser interesse for mig...
frygter jeg, at YDA bare vil være en omvej
til en længere udgave af The Twist.
Jeg vil lave nyheder.
Jeg vil begejstre folk.
Og det skal være nok.
Kan du se? Det er derfor, jeg vil have dig på YDA.
Daniel, du er en smuk, oprigtig, kedelig mand, som elsker ægte nyheder.
- Jeg laver ikke sjov. - Det gør jeg heller ikke.
Ja, folk ser YDA, fordi det er sjovt.
Det er let og poppet. Det har Jimmy og jeg styr på.
Jeg kan godt lide at interviewe de overlevende medlemmer af Bay City Rollers.
Men vi slår ikke TMS ved at være sjove.
Vi har brug for noget kedeligt. Noget seriøst.
Vi har brug for politisk troværdighed.
Og det har du til overflod.
TMS er sårbare lige nu.
Jeg holder af mange der.
De bliver såret, hvis jeg søger væk.
Alison, Yanko...
Ja, det ved jeg godt. Dine søde venner fra minoritetshjørnet.
- Det er for lavt. - Men rammende.
Alligevel. Det er ikke nemt.
TMS-familien er i opbrud,
og den omfattede aldrig rigtig nogen, der ikke hed Mitch eller Alex.
Hvis du har set det på nettet eller noget...
Så snart som muligt, men jeg vil ikke vide det.
- Godt. - Tak.
Hvor er resten af familien?
Det ved jeg ikke. Måske går de tur med hunden.
Spøjs familie.
Ja. Dysfunktionel.
Ligesom en rigtig familie.
Godt. Jeg er tilbage.
Alle er her.
Lad os få noget glæde på.
- Må jeg lige tale med dig? - Ja.
Ja.
Jeg skal åbenbart fortælle om min skilsmisse i programmet i næste uge.
- Det er jeg ked af. - Det er okay.
Jeg ville bare lige sige det. Forbered dig på nogle akavede situationer.
Det er min specialitet.
Men tak for advarslen.
Ja. Og det bliver selvfølgelig mellem os.
- Det er klart. - Tak.
Jeg må bare passe på, hvad jeg siger.
Jeg har lige siddet i møde med en skræmmende kvinde fra PR.
Hun mindede mig om, at jeg vader ind i et minefelt af spekulationer...
om mit ægteskab og min forstand og...
Mitch.
Jeg ved sgu ikke. Os to.
Måske er vi to forelskede.
Det ville være at foretrække.
Det lyder alt sammen brutalt. Sig til, hvis jeg kan gøre noget.
Okay?
Vent.
Faktisk...
Måske kan vi arbejde på noget sammen.
Om skilsmissen?
Ja. Jeg mener, du sidder der jo,
- når jeg skal fortælle om den. - Ja.
Vi kunne gøre det til en dialog.
Og eftersom din specialitet tilsyneladende er...
at være menneskelig.
Det kan ikke skade.
Vi kan arbejde på det over en middag hjemme hos mig i aften.
- Det ville være fedt. - Ja?
Ja, meget gerne.
Jeg kan tage noget mad med.
Det skal du ikke. Det klarer jeg.
- Okay. - Okay, de damer.
- Ja. - I er smukke, og I er klar.
Skal vi få det overstået?
Godt.
- Lad os være en familie. - Åh nej.
- Billeder. - Kom så.
- Så er det nu. - Glad. Glæde.
Glad familie. Godt. En, to, tre.
Godt. De brede smil.
Vip lidt frem i hoften mod mig. Godt.
- Det ser godt ud der. - Alvorlig eller smilende?
Nydeligt. Det er et godt billede.
En, to, tre. Godt. Lidt op med hagen.
Drej lidt herhen, så I kan læne jer frem.
Godt. Og smil. God idé.
- Smukt. - Alle ved, det er min dårlige side.
Sådan en har du ikke. Hold op.
- Jeg har fået koffein. - Tak.
Godt. Bradley, lidt op med hagen.
En, to, tre. Godt. Brede smil. Sådan.
Nicky kom bare med en joke.
Han er god nok.
Hans liv skal ikke ødelægges på grund af en joke.
- Han sagde jo undskyld. - Det var Chip, der fyrede ham.
Hvis du siger det.
Bart, drop det der.
Ja, jeg dropper det.
Men andre vil ikke bare droppe det.
Hej, alle sammen.
Må jeg få jeres opmærksomhed?
Det er Mia Jordan her.
- Må jeg få jeres opmærksomhed? - Hvad er nu det?
Hej.
Jeg er den forsmåede, overfølsomme kvinde,
- der knaldede med værten... - Fuck.
For at fremme sin karriere.
Og fik ham fyret,
da han ikke ville gå fra sin kone.
Og nu er jeg på hævntogt.
Alle med en pik i bukserne kan godt tage sig i agt,
for nu hader hun pikke.
Pikke, pas på!
Gå ikke alene ud om aftenen,
for den hævngerrige, billige, feministiske møgkælling,
Mia Jordan, ligger på lur derude.
Skal vi gøre noget?
Nej, vi lader hende tale. Lad hende tale.
- Undskyld, Mia. - Hold din kæft, Bart.
Okay, alle sammen. Jeg er helt med.
Jeg ved udmærket, hvad folk siger om mig.
Åbenbart har jeg nu også
fået Nicky fyret og lækket ting om Mitch til Times,
og jeg er med garanti også Zodiac-morderen,
ligesom jeg vel også snigmyrdede ærkehertug Frans Ferdinand.
Listen er sgu lang.
Og jeg kunne benægte meget af det.
Det meste er løgne.
Tåbelig sladder. Men jeg er bare så...
forbandet træt.
Jeg har ikke kræfter til at benægte det.
Hvad skal det også nytte?
Alle har alligevel besluttet, hvad de tror på.
Nogle hader mig, nogle ynker mig,
nogle ser mig som et offer,
nogle ser mig som en luder.
Alle har en mening om mig, og ved I hvad?
I skal være så velkomne.
Jeg vil bare videre med mit liv.
Mia, hvis du bare lægger mikrofonen...
Chip, jeg er næsten færdig her, medmindre det skal være en dialog.
Okay, værsgo.
Vi er alle mennesker.
Der er ting, vi fortryder.
Uanset hvilken side af MeToo-stregen, man lander på,
er vi alle mennesker, der bare vil passe vores arbejde
og udrette noget.
Det er det, jeg vil fokusere på.
Mit arbejde.
Jeg vil gerne være kendt
for noget andet end at kneppe med Mitch Kessler,
og jeg synes, jeg fortjener den mulighed.
Godt, alle sammen. Lad os...
Lad os tage det gode råd til os og...
og komme tilbage til arbejdet.
Mia. Hej.
Bradley.
Jeg skulle have sagt, jeg ville være din tilrettelægger.
- Du skulle ikke synes dårligt om mig... - Det gør jeg da ikke.
Det gør jeg ikke.
Jeg er glad for, at du gjorde det her.
Jeg er bare ked af, at du er gået helt alene med det.
Tak.
Vi skal forberede et program til i morgen.
- Okay - Skal vi mødes på kontoret kl. 10?
Ja, det lyder fint.
Nå, Claire.
Mr. Flores vil gerne gøre forholdet officielt.
Han sagde det,
men vi vil begge to gerne gøre forholdet officielt.
Dog helst i fortrolighed, hvis det er muligt.
Jeg har brug for en bedre forståelse af, hvordan forholdet startede.
Tog du initiativ til et intimt forhold?
Nej, det gjorde jeg ikke, og det ville jeg aldrig gøre.
Vi blev venner, ikke?
Claire kom ind med sin research,
og hun var villig til at lytte og oprigtigt engagere sig i mit arbejde.
Det er ikke en selvfølge.
Folk stoler på vejret,
men de har svært ved at tage det alvorligt.
Men ikke Claire.
Hans hjerne er bare så fandens sexet.
Det føltes ikke forkert at lade den følelse føre til decideret sex.
Jeg har ikke sagt, det var forkert.
Jeg spørger blot, hvordan jeres seksuelle samvær startede.
"Spørger blot." Det er en meget høflig tilgang
til noget, der slet ikke rager dig.
Nej. Det var mig, der stoppede kysset.
Jeg var bange for, at det var upassende.
Jeg benægtede mine egne følelser.
Det gjorde jeg. Hun var helt upåvirket.
Hun sagde, at hun godt kunne lide mig,
og at det ikke var noget nyt.
Det gjorde mig forfjamsket.
Ja, vi dyrkede sex den aften.
Ja, det var i Yankos lejlighed.
Men det var kun, fordi det er ham, der kan lave mad,
og jeg elsker sgu en god paella.
Jeg inviterede hende på middag,
og vi var enige om, at det var bedst at gå stille med dørene.
Det var mig, der lagde an på ham. Det er mig, der er pervers.
Jeg har ikke sagt, at nogen var perverse.
Men det er det, der antydes, ikke?
At han må have narret mig,
fordi han er i en magtposition i sit arbejde.
Mange gange har vi overvejet at stå frem og...
Alligevel skete det først, da I blev indkaldt...
Ja. Og det kan du vælge at melde os for.
Du kan vælge at sammenligne vores forhold
med Mitch Kesslers modbydelige adfærd.
Der er noget, du må forstå, Sheila.
Det var den frygt, der fik os til at være tavse.
Har mr. Flores bedt dig om at gøre ting, du ikke var tryg ved?
Nej.
Aldrig?
Han bad mig om at gå herhen, og nu er jeg utryg.
Det er et ædelt arbejde, du udfører her.
Og jeg forstår godt alle de skrappe spørgsmål.
Men Claire og jeg håber, at vi kan blive repræsentanter for en ny måde at navigere
i forhold på arbejdspladsen på.
Betragter du dit forhold til mr. Flores som seriøst?
Hvorfor er det relevant?
Det er vores opgave at undersøge,
om det er holdbart, at I fortsætter som kolleger.
- Siger du, at jeg kan blive fyret? - Det er bare...
Men I fyrer ikke vejrmanden.
Claire, jeg siger ikke, at der sker noget.
Jeg har ikke lyst til at være her. Det var en fejl.
Har du brug for en pause?
Nej, jeg har brug for at komme ud.
Claire, det er vores ansvar at stille de spørgsmål.
Og jeg har vel lov til at have antydningen af et privatliv.
Du valgte at komme her.
Jeg valgte ikke noget.
Claire?
Hvad?
Har du brug for hjælp til at komme ud af forholdet?
Åh gud.
- Er du okay? - Jeg er ikke sikker.
- Hvad kan de gøre? - Yanko! Pas på.
- Jeg ved det godt. - Her er andre.
Jeg ved det godt. Jeg er bare så lettet.
Jeg tror, vi klarer den.
Hvordan var det for dig?
- Det er svært at beskrive... - Hej.
God aften, Yanko.
Du får min research til Holmes-interviewet om en times tid.
- Er det okay? - Ja, ja.
- God aften, Claire. - God aften.
- Hej. - Hej.
- Hvordan går det? - Fint.
Undskyld. Jeg står bare og tænker på regn.
Det skal nok regne i morgen, så overvej gummistøvler.
Det skal jeg huske. Er alt i orden med Claire?
Ja, jeg tror, hun er okay.
- Godt. - Ja, hun er enormt dygtig.
Jeg er glad for, at du kunne se det og gav hende chancen.
- Hej. - Hej. Tænk, at vi skulle mødes her.
Hvad er chancen for det?
Du skal ikke være flov over,
at du ventede ved elevatoren i en time
i håb om at fange mig på vejen ud.
Du er sjov.
Det er fjollet, at vi tager det samme sted hen.
Det er, som om vi bor på kollegium sammen.
Jeg har en skør idé.
Skal vi ikke droppe bilerne og så gå tilbage til hotellet?
Hvorfor bliver vi kørt?
Vi er sgu da i New York. Lad os mærke byen.
En fra den her bygning, der vil gå på gaden?
- Ja. - Lad os gøre det.
Ja.
Det må have været rart at komme hjem i sidste uge. At sove i din egen seng?
Det meste af tiden var jeg til screeninger af pilotafsnit.
Var der noget godt?
For en måned siden havde jeg sagt ja,
men jeg indså noget,
mens jeg sad og så de flotte og dyre fiktionsserier.
- Ja. - Sandheden overgår fantasien.
- Serierne var altså... De var helt fine. - Ja.
Nogle af dem var faktisk ret gode.
Men det er ikke sandheden. Virkeligheden.
Den går jeg sgu op i nu, Bradley. Tusind tak.
Jeg kan godt lide sandheden.
Selvom den har straffet mig flere gange, end jeg kan tælle,
kan jeg godt lide den.
Lad os gøre noget dumt.
Vil du gøre noget dumt?
- Det kommer an på, hvad du mener. - Jeg tænker det her.
Vi drøner op til Central Park og finder karrusellen.
Nej, vi får en hestevognstur.
Det er både politisk ukorrekt og vanvittig sjovt.
Selvom jeg generelt elsker vanvittig sjove ting,
bliver jeg simpelthen nødt til at tænke over nogle ting lige nu.
- Okay. - Men en anden gang?
Tilbuddet gælder i en begrænset periode.
Hold nu op. Nej, det gør ej.
- Hej, skat. - Hvad laver du her?
Jeg har pizza med.
Jeg har spist.
Jeg vil meget gerne tale med dig.
Samantha er her.
Jeg var lige på vej over på biblioteket.
Hej, Sam. Hvordan går det med dig?
Hej, Alex. Fint.
Så må du vel komme indenfor.
Jeg skulle have givet besked om, at jeg kom.
Ja, måske.
Hvad?
Wow. Okay.
Jeg er ked af, at jeg knuste dit hjerte.
Det er jeg meget ked af.
Hvorfor sker det nu?
Hænger det sammen med alt det om Mitch?
Nej. Selvfølgelig ikke.
Seriøst?
Du har været én stor nedsmeltning, siden han røg,
og har opført dig skørt.
"Nedsmeltning"?
Er det din karakteristik af det, jeg har været igennem?
At du udråbte Bradley Jackson ud af det blå på den måde?
Skriverierne på Page Six om din flakken rundt på arbejdet.
Lizzy. Hvordan kan du tro på det, du læser på Page Six?
Okay. Lizzy...
Jeg ved godt, det gør ondt.
Ikke på dig. Du er ligeglad.
Hvad?
Far elsker dig så højt. Han gør alt for dig.
Hvorfor er han ikke god nok?
Skat, det... Det har ikke noget at gøre med, at din far ikke er god nok.
Han er begavet. Han er flot. Han er morsom.
Respekteret professor på NYU.
Han har jo for fanden skrevet bestsellere om verdensøkonomien.
Det ved jeg godt, skat. Jeg ved det.
Hvordan kan du så være så egoistisk?
Lizzy, min skat. Sagen er, at du kun ser det her
fra den vinkel, du kan se, og sådan skal det være.
Men 25 år er rigtig lang tid.
Vi var to andre mennesker, da vi mødte hinanden.
Og vi er bare...
Jeg har det ikke på samme måde længere.
Og har ikke haft det i årevis.
Og jeg har prøvet, skat. Det har jeg.
Jeg kan ikke sige dig, hvor ensom jeg har været.
Jeg ved godt, du bliver vred og såret.
Men du skal prøve at se det i et større perspektiv.
Det kan jeg ikke lige nu, mor. Jeg er alt for såret og vred.
Okay. Nej, skat. Lad os... Kom nu.
Vi har altid været der for hinanden. Altid.
Du er min lille skat. Lad os ikke gøre det her.
Du skal gå nu.
Jeg fatter ikke, at du gør det her.
Hvad... er det, jeg gør?
Jeg kan ikke tage mig af dig lige nu.
Okay. Så går jeg.
Super. Del det med amerikanerne. De kan tage sig af dig.
Fuck dig, din møgunge. Fuck dig!
Sagde du virkelig det?
Ja, det gjorde jeg. Jeg sagde: "Fuck dig."
Og hvad fanden bilder du dig ind?
Efter alt det, jeg har gjort for dig og givet dig.
Mit liv. Min kærlighed. Min krop.
Jeg ødelagde kraftedeme min skede, da jeg skulle have dit store hoved ud.
Jeg måtte syes sammen bagefter.
Det vidste du nok ikke, vel?
Og bare det at blive sammen med din far
efter alle de år, hvor han drev mig til vanvid med sine nedladende "mine elskede."
Han talte til mig, som om jeg var fem, og det er jeg dødtræt af.
Dødtræt.
Jeg vil være glad. Jeg fortjener at være glad.
Jeg er et menneske, Lizzy.
Og ved du hvad?
Du kan fandeme lige vove på at brokke dig over min karriere,
lille frøken progressiv.
Ja, jeg har knoklet min røv i laser for at nå hertil, hvor jeg er.
Og det var det, jeg ville.
Jeg ville være noget. Jeg ville gøre en forskel i verden.
Jeg vidste ikke, at det var så slemt.
Livet er ikke perfekt. Okay, skat?
Vi får ikke alt, hvad vi vil have.
Du er ung. Gå ud og skab dig det liv, du vil have,
og så vil du se, hvor let det er.
Og hold så op med at brokke dig og bebrejde mig alt muligt.
Og køb din egen forpulede pizza.
Det her er min pizza. Jeg tager min pizza. Den har jeg fortjent.
- Fuck dig, mor. - Fuck dig, din møgunge.
Hallo?
Det er Bradley Jackson.
Hvis jeg kan få historien bekræftet af nogen,
er jeg måske interesseret.
Okay.
Hej, min ven.
Mitch. Hvad laver du her?
Du fik noget af mig.
Nu er det på tide, at du gengælder den tjeneste.