Nu, vai es neteicu? Labākais falafels visā apkārtnē.
Es par to izlasīju Izēdājā. Tu taču zini Izēdāju?
- Jā. Tā ir laba vietne. - Man patīk.
Velns, man arī patīk Izēdājs.
Vai varam atgriezties pie tā, par ko runājām?
Jā, turpini! Tas bija interesanti.
Teici, ka tev ir daži e-pasti.
Jā. Pierādījumi par pārskaitījumiem. Naudas izmaksas. Pārsūtītas sūdzības.
Un es pazīstu cilvēkus, kas to varētu apstiprināt.
- Bijušais personāldaļas viceprezidents. - Jā.
Vakara ziņu producents.
Diemžēl neviens to nevar sasaistīt tieši ar Fredu,
jo viņš ir pārāk gudrs.
Taču skaidrs, ka visa centrā ir viņš.
Neviens neko tādu nedara vakuumā.
Visi ir pārāk aizņemti, cenšoties izdzīvot.
Ieskaitot tevi.
Klau, vienkārši... uzklausi mani!
Pieņemsim, ka daļu no šiem pierādījumiem es nododu reportierim.
Pazīstu kādu no Times, vai tas varētu būt kāds cits.
Kāds, kas ir jauns un izsalcis. Nezinu.
Es varētu dot mājienu par lielāku stāstu saistībā ar aģentūras līdzdalību.
Es nedotu nekādas detaļas, bet pastumtu viņus tajā virzienā,
un tad lai viņi to izmanto.
Lai tas uzņem apgriezienus, līdz kļūst par kārtīgu ātrvilcienu.
- Mēs vienkārši stāvēsim malā un... - Ļausim tam vilcienam notriekt Fredu.
Jā.
- Vai tu... - Tu taču esi redzējis Planētu Zemi?
To dokumentālo dabas filmu?
Dokumentālo seriālu, bet jā. Tas ir aizkustinošs un arī pamācošs.
Noskaties! Ar Deividu Atenboro.
Ir tādi dzīvnieki, ko sauc par slēpņa plēsoņām.
Starp tiem ir jūraszvaigznes,
galvkāji, vēžveidīgie, zirnekļi, čūskas un pat kaķi.
Slēpņa plēsoņas gaida, līdz upuris
pienāks pie slēpņa, un tad uzbrūk.
Viņi ir piesardzīgi un parasti paliek slēpnī
nomaskējušies līdz pašam uzbrukuma brīdim.
Bet, kad viņi tomēr uzbrūk, viss ir galā zibenīgi.
Un ir arī plēsoņas vajātāji. Tā ir cita stratēģija.
Tieša. Agresīva.
Taču tā der tikai tad, ja plēsoņa ir ātrāks par upuri.
Klau, es neesmu nekāds amatieris. Esmu ātrāks, nekā tu domā.
Tu neesi tik ātrs kā Freds.
Šī ir viņa vide, un viņš skrien jau sen.
Viņš ir sasodīti ātrs.
Fredu Miklenu nedrīkst vajāt atklāti,
ja vien nav pārliecības, ka vari viņu piebeigt.
Citādi viņš apmetīsies otrādi, uzbruks tev,
izlaidīs iekšas un apēdīs tās savannas vidū.
Un tas būs sāpīgi. Ļoti.
Ko tad lai es daru?
Nogaidi! Vai tad nedzirdēji, ko teicu?
Līdz īstajam brīdim, kad būs pietiekami daudz munīcijas -
īstu, drošu pierādījumu, kas sasaista Fredu ar piesegšanu.
Jā, tev viegli teikt.
Freds jau uz mani ir notēmējis.
Paklau! Man jāatzīst, ka tu izskaties izmisis,
bet izmisums nav spēcīga pozīcija, lai izdarītu lielu gājienu.
Vai to arī tu iemācījies no savas dabas filmas?
Nē. Tas ir Suņdzi. Kara māksla.
Jēziņ! Tu mani nobeigsi. Es tikai...
Klau, Čipij! Tu esi noguris.
Tikko atgriezies no Losandželosas.
Koncentrējies uz raidījumu!
Un esi pacietīgs!
Gaidi!
Arlabvakaru, Čip!
Ej ratā! Arlabvakaru!
Un, visbeidzot, atklātībā nonākušas jaunas detaļas,
kas atklāj Vainstīna noskaņojumu pēdējās stundās pirms viņa atlaišanas.
Presei nopludinātā e-pasta vēstulē viņš draugiem un kolēģiem raksta:
"Man izmisīgi vajadzīga jūsu palīdzība.
Dodiet man laiku, lai izietu terapiju!
Neļaujiet mani atlaist!
Mūsu industrijas atbalsts ir viss, kas man nepieciešams."
O! Cik interesanti!
HĀRVIJS VAINSTĪNS ATLAISTS
Tas rāda, kā viņš ir darbojies
un kā spējis manipulēt ar apkārtējiem cilvēkiem.
Jā. Tieši tāpēc klusēšanas kultūra varēja pastāvēt tik ilgi.
Ko, ellē, es daru?
ŅUJORKA
Apmēram pirms nedēļas
jūs ielēcāt liftā,
lai man pajautātu, kurš vēl zināja par notiekošo.
Jā, tā bija.
Ja jūs tiešām gribat zināt, varu izstāstīt visu stāstu.
Tas pilnīgi noteikti var sacensties ar Šekspīra darbiem.
Kas notika.
Kurš zināja. Kurš piesedza.
Tas ir pārāk vispārīgi. Man vajadzēs arī detaļas.
Tomēr es kaut ko no jums gribu,
tāpēc mantu vēl neatdošu.
Ko jūs no manis varētu gribēt?
Es gribu savu veco platformu,
lai izstāstītu savu stāstu.
Es gribu... lai jūs mani intervētu raidījumā.
Intervijas nebūs.
To es jums pasaku uzreiz.
Nē? Kāpēc ne?
Reitings būtu ārprātīgs.
Jā, un kritiķi tāpat.
Un sociālie tīkli.
Un sabiedrības viedoklis nebūtu raidījumam labvēlīgs.
Jūs neizskatāties pēc tādas, kuru uztrauktu sabiedrības viedoklis.
Vai, satiekoties uz 30 sekundēm liftā, jūs mani jau būtu iepazinis?
Nē.
Bet vai tad kļūdos?
Klau, jūs esat žurnāliste. Es dodu jums stāstu.
Apkaunotais varmāka atgriežas mājās
un stāsta par savu nosodāmo rīcību.
Un viņš arī paceļ priekškaru,
kas aizsargā korporatīvos aukliņu raustītājus,
kuri, godīgi sakot, pārvalda visu valsti.
Es gribu teikt...
Nu taču!
Jūs zināt, ka Aleksa uz to nekad neparakstīsies.
Nemūžam. Un arī Čips ne.
Nē, jums taisnība. Aleksa to negribētu
neskaitāmu iemeslu dēļ.
Galvenokārt tāpēc, ka viņa pati nemaz nav tik nevainīga.
Ko jūs gribat teikt?
Viņa...
Viņa nebija akla.
Un, kas attiecas uz Čipu, viņš jau ir līķis.
Viņam nav izredžu to pārdzīvot.
Tas lasāms tējas biezumos.
Ar tiem joki mazi!
Es zinu, ko jūs darāt.
Vai tiešām? Nu lūdzu! Pastāstiet, kāda ir mana motivācija!
Visi šajā sakarā ir gatavi izteikties.
Jūs to nedarāt altruistiski,
lai dabūtu pie malas lielo, slikto UBA priekšniecību.
Jūs darāt to tāpēc, ka cerat tikt attaisnots.
Es tajā negribu iesaistīties.
Klau, Bredlij!
Man ir pierādījums.
Un varu dabūt dažus lieciniekus.
Kādus lieciniekus?
Ātrumā varu iedomāties vienu.
Sievieti, ar kuru man bija attiecības.
Viņa būtībā mani izmantoja, lai uztaisītu karjeru.
Viņai nav naida pret mani.
Domāju, viņa varētu mani atbalstīt.
Es jums piedāvāju ziņu.
Tas ir svarīgs stāsts.
Būtisks.
Tas daudz ko varētu izmainīt. Jūs to zināt.
Ja nu tas svarīgais stāsts iznīcina aģentūru
un pie reizes arī raidījumu ar visiem tā cilvēkiem?
Jā, tā varētu notikt. Tāds risks ir.
Jums sev jāpajautā, vai šādu risku ir vērts uzņemties.
Lai vai kā, padodiet man ziņu!
Drīz.
Jo es to publiskošu vai nu ar jums, vai bez.
Ak kungs! Vienkārši pasakiet, kas notiek!
Zinu, ka tas ir kas šausmīgs.
Vai kāds ir slims?
- Nē. Neviens nav slims. - Nē, nē.
Neviens nav slims.
Lizij!
Mēs tevi ļoti mīlam.
Un to nekas nemainīs.
Mēs esam ģimene, un mēs vienmēr...
Ko jūs gribat pateikt? Vienkārši sakiet!
Mēs ar tavu tēvu šķiramies.
Ko?
Nē, nē, nē.
Jūs teicāt, ka dzīvojat atsevišķi, lai visu sakārtotu.
Kā tas notika tik ātri?
Tieši šī iemesla dēļ.
Tā bija. Mīļā, tā bija.
Tātad jūs man melojāt?
- Nē. - Nē.
Nē, mīļā, mēs tev nemelojām.
Un mēs centāmies.
Tiešām centāmies.
- Tu centies, mamm? - Jā.
Kā? Kad? Kā tu centies?
- Kā tu jebkad esi centusies, mamm? - Tikai mieru, Lizij!
Ir jau labi.
Es centos gadiem, mīļā.
Nedomāju, ka tu centies. Tu tikai izlikies.
Mūsu dzīvē svarīgākais vienmēr bijis tavs darbs.
Tu izliecies, ka tas sagādā grūtības, bet tev patīk tavs darbs. Tev to vajag.
- Tev to vajag vairāk nekā mūs. - Nē, tas nav godīgi.
Tā nav taisnība.
Lizij, es tevi mīlu vairāk par visu.
Tu saki, ka mūs mīli, bet mēs neesam tava prioritāte.
Nē, Lizij! Mamma tevi ļoti mīl.
Mīļā, es cenšos, cik varu.
- Es darīju to, kas bija jādara. - Jā, tavā labā.
Un mēs to esam veicinājuši.
Ā, redzu, ka terapija sāk iedarboties.
Neliec man justies slikti par terapiju!
Man nekad nav bijusi normāla ģimene un normāla dzīve.
Tu nekad neesi bijusi klāt ne man, ne tētim.
Un mēs esam tavi līdzjutēju kapteiņi un mīļākie asistenti.
Mēs neesam tava prioritāte.
Viss.
Lizij, Lizij!
Es biju tas, kurš prasīja šķiršanos.
Ja tā ir, tad tikai tāpēc, ka viņa tev neatstāja izvēli.
Ak Dievs!
Vai aiziesi pie viņas? Viņa ir ļoti sarūgtināta.
- Man žēl. - Nu labi. Viņai...
Kāds taču viņai bija jāvaino, vai ne?
Nu jā. Lizij!
- Apžēliņ! - Lizij!
Velns!
Tā.
Velns.
"Es tiešām izmantoju varu ļaunprātīgi, būdams prezidents.
Es nepildīju to, ko biju zvērējis, stādamies amatā."
Tas ir otrkārt.
Un, treškārt:
"Es pakļāvu Amerikas tautu divus gadus ilgām nevajadzīgām ciešanām,
un es par to atvainojos."
Manuprāt, jūs skaidrojāt savus motīvus...
Vai neizskatos pietūkusi?
Domā, es ļautu tev tur iet pietūkušai?
Labi. Mieru!
Man tikai ir tāda sajūta.
- Paldies! - Lūdzu!
Hei!
- Jā? - Sveika! Es...
Labrīt!
Gribēju tikai sasveicināties.
Jā.
Labi, ka esam prom no tā ugunsgrēka.
Jā. Skaidra lieta.
Ja man Safari viesnīcā būtu jāpavada vēl viena nakts,
es laikam... būtu atdevusi galus.
Un kā tev iet?
Man vakar vajadzēja pateikt Lizijai.
Patiesībā mums ar Džeisonu.
Mēs viņai pateicām.
Man ļoti žēl.
Jā.
Bet cerams, ka tas bija tāpat kā noraut plāksteri.
Norāvām.
Ātri un sāpīgi.
Vai tev ir bijis tā, ka nesaproti, kas tu esi...
vai ko tu gribi?
Pēkšņi tu vairs nejūti neko.
Kaut kas līdzīgs. Jā.
Man tas nepatīk.
Vai es kaut kā varu palīdzēt?
Jā, vai tu nevarētu pārcelt grupas fotografēšanos?
Šodien uz vēlāku laiku?
Es tevi lūdzu! Doma, ka tagad neīsti jāsmaida...
Es tevi saprotu.
Kāpēc man ir tāda sajūta, kā fotografējoties skolas gadagrāmatai?
Tāpēc, ka tava seja tiks izlīmēta pa visu Ņujorku.
- Ak Dievs! - Uz autobusiem, uz ēkām.
Es vēl neesmu redzējusi savu seju uz ēkas.
Jā.
Kāpēc tas ir vajadzīgs?
Nu,
tāpēc, ka no visu atmiņas ir jāizdzēš Mičs Keslers.
It kā viņa te nekad nebūtu bijis.
Vai tev viņa pietrūkst?
Jā.
Vai esi... mēģinājusi runāt ar viņu, kopš viņu atlaida?
Jā, esmu - vienreiz vai divreiz.
Viņš domāja, ka pieņemt tevi bija tīrais ārprāts.
Nu, tur viņš nekļūdās.
Jā, Mičs par daudz ko nekļūdās.
Maitasgabals.
Jā, bet šovam tomēr jāturpinās.
- Jā, ir gan. - Tiksimies lielajā tējas tasē!
Jā, labi.
Paldies, ka ienāci pie manis.
Jā.
Ja jūs līdzināties man,
tad esat sapņojuši par to dienu, kad mūsu ikdienā ienāks roboti.
Mums jāpārceļ baidīšana ar putnu gripu uz D bloku.
Slimību profilakses dienests vēl nav atbildējis, tāpēc nezinu.
Pie velna viņus ar visiem putniem!
Nu mums ir robs C blokā.
Tas ātri jāaizpilda. Kādas ir idejas?
Rītdienai ir gatavs Bredlijas sižets
par skolas lakrosa treneri, kas spēlētājiem devis dopingu.
Spēcīga intervija. Viņš ir kārtīgi piespiests pie sienas.
Pikanti, bet vai tikpat svarīgi kā putnu gripa?
Tā ir provokatīva. Par varu un manipulēšanu.
Tā rezonēs visā valstī.
Kā ar Vides aģentūras ziņojumu par klimata pārmaiņām?
Mēs atcēlām to segmentu.
- Vai tomēr liekam? - Tas ziņojums ir sauss.
- Tur nav nekā jauna. - Fakts, ka cilvēce
pēc 20 gadiem aizies pa pieskari, ir diezgan būtisks.
Tiešām? Pēc 20 gadiem? To būšu palaidusi garām.
- Varbūt jālasa starp rindām. - Tas tur nav teikts.
Labi. Pietiek!
Ņemsim Bredlijas interviju.
Mijai taisnība. Tā ir spēcīga. Būs sprādziens.
Tikai klimata pārmaiņu ziņojums tiešām ir ziņa.
Atlaid, Nikij!
Tas saistīts ar ugunsgrēkiem, ko rādījām pusnedēļu.
Beidz uzstāt! Čips ir tavs priekšnieks.
Tavs arī, tāpēc atrauj lūpas no viņa pakaļas!
Visi tāpat zina, ka tā ir tava specialitāte.
Jā. Nosūtīšu laba vēlējumus visai ģimenei.
Jā, no mums visiem.
Un mums ir arī aizraujošas ziņas no...
Piedodiet, tas bija... Piedod, Mija!
Nekas. Ejam tālāk!
Šodien ir nākusi klajā Frenka Mārklena
eksplozīvā jaunā grāmata Piecas dienas oktobrī.
Nē, mēs neejam tālāk.
Savāc mantas! Tu te esi beidzis.
- Ko? - Čip!
Pazūdi no manas vadības telpas!
Šeit, studijā, lai parunātu par pretrunīgajām detaļām,
uz kurām viņš atsaucas grāmatā.
Esmu sajūsmā par šo interviju, Bredlij.
Paldies, Aleks.
Un nu par nozīmīgu notikumu Vašingtonā, kas ir iein...
Super! Tas ir...
Kongress gatavo ārvalstu palīdzības paketi, lai palīdzētu cietušajiem.
Satriecoši!
Mani soda tāpēc, ka es viņai acīs pateicu to, par ko visi
aiz muguras runā jau 18 mēnešus.
- Tiešām lieliski! - Vācies!
Paldies.
Prezidenta veto ir aizsūtījis Kongresu atpakaļ uz pirmo lauciņu...
Gatavību tiešraidei!
Tā. Nu labi. Te nav, ko redzēt.
Jātaisa raidījums. Visi pie darba!
Galvenā korespondente Vašingtonā Andrea Lesone pastāstīs vairāk...
Aiziet tiešraide!
- Tev viņš jāpieņem atpakaļ! - Tu smejies par mani?
Vai domā, ka palīdzi man? Nē, nepalīdzi!
Mija, tas nav tikai par tevi. Atvaino...
Tu padarīji visu vēl sliktāku.
Ko, ellē, tu gribi no manis?
Es nedrāzos ar Miču!
Es nepieņēmu to šausmīgo lēmumu!
Bet man par to ir jāmaksā ik dienas!
Klau, es nevaru...
Es nebiju ideāls. Zinu. Bet es nevaru to visu izlabot.
Es te nekad nebūšu kas cits, vai ne?
Klau, Mija, man vienkārši vairs nav spēka. Piedod. Es ne...
- Man jāiet strādāt. - Piedod. Velns!
Velns!
Ak velns!
Pēc ieraksta - laika ziņas.
Lielā daļā...
- Kaut ko vajag? - Apskaties e-pastā!
- Ko? - Vai saņēmi e-pastu?
- Es saņemu daudzus. - Apskaties!
Labi.
Velns!
Personāldaļa grib runāt ar mani. Tu saņēmi to pašu?
- Vai viņi zina? - Varbūt kāds mūs redzējis un pateicis.
Man tūlīt iestāsies šoks.
Man ir nespēks. Līst sviedri. Ko darīsim?
Tikai nevem! Iedzer apelsīnu sulu!
Jenko, man šausmīgi bail.
Labi, labi. Iedod man šo!
Tā. Klausies, ko teikšu, ja?
Mēs... Mēs iesim abi kopā un pateiksim, ka tiekamies.
Un lai viņi to paziņo publiski. Apsteigsim viņus!
Vai arī aiziesim, bet noliegsim, noliegsim!
- Nē, tas nederēs. - Klintonam derēja.
Klintons taču dabūja impīčmentu.
Jā. Klintons dabūja impīčmentu. Biju piemirsis.
- Paldies, ka izpētīji. - Pēc 60 sekundēm - Jenko.
Labi. Paldies.
Es tevi mīlu.
Man ir nepanesams katrs brīdis, kad tas ir jāslēpj.
Es gribu tevi aizvest vakariņās uz jauku restorānu,
kur mēs varētu pasūtīt steiku un iedzert vīnu
un es varētu turēt tavu roku un tevi skūpstīt.
Stāstīt sliktus jokus.
Vai nāksi ar mani?
- Jenko! - Tagad ir īstais brīdis.
Tiksimies personāldaļā!
Pēc fotografēšanās.
Nevaru sagaidīt.
Un esam atpakaļ pēc...
piecām, četrām, trim...
Paldies, Andrea! Lieliska reportāža. Tas bija aizraujoši.
Bredlija bija nezināmais valsts mērogā,
bet, atnākot pie mums, viņai bija ievērojama darba pieredze.
Ja arī bija aizķeršanās attiecībā uz viņu kā otro vadītāju, tad tāpēc, ka...
jāsaka godīgi -
es pārāk lēni pielāgoju raidījumu viņas talantam.
Apmēram tā, it kā mēs Stefam Karijam liktu spēlēt zem groza.
Tātad slikts trenera darbs.
Ja ir tāda spēlētāja kā Bredlija,
tu piespēlē viņai bumbu aiz trīs punktu līnijas
un vienkārši dod zaļo gaismu.
Un nu ir labākais posms, kad varam vienkārši stāvēt
un skatīties, ko viņa dara.
Lieliski! Ar to pietiks.
- Tas viss? - Mm-hmm. Tas viss.
Ar šo basketbola līdzību
raksts uzrakstīsies pats no sevis.
Tu nepaprasīji man par Miču un tām lietām.
Man nav laika klausīties tavos noliegumos.
Tas, ko vajag, man ir.
Tu domā, ka ir.
Vai tiešām?
Tagad es tāpat nerakstu to stāstu.
Un, manuprāt, tev, Čip, to vajadzētu uztvert ar atvieglojumu.
Megij, Megij!
Vari izdarīt man pakalpojumu?
Vai vari uz mirkli man uzticēties?
Ko?
Klau, es mēģinu... Es varu pateikt...
Es varu tev šo to izstāstīt,
norādīt uz ko tādu,
kas apsūdz aģentūru līdz visaugstākajam līmenim.
Pirmām kārtām visaugstāko līmeni.
Tam, protams, jābūt ļoti aizplīvurotam.
Ja tevi tas interesē, atnāc pie manis! Labāk ātrāk nekā vēlāk.
Vai es saprotu pareizi, ko tu man saki?
Jā, pareizi.
Tas neizskatās pēc tevis.
Tev ir laba kareivja slava.
Jā. Šis labais kareivis vairs īsti...
īsti nesaprot, par ko viņš cīnās.
Kas tevi padara tik drosmīgu?
Ja nu tie būtu 15 līdzdalības gadi?
Nē. Atvaino!
Sirdsapziņa nerodas vienas nakts laikā.
Ne tad, ja esi atbildīgs par lielāko dārgumu
daudzus miljardus vērtā korporācijā.
Sirdsapziņa rodas...
ja kāds no šīs korporācijas tev to atļauj.
Megij, es tev piedāvāju ļoti labu stāstu.
Bet es meklēju vēl labāku.
Labi.
Abi par to padomāsim, un es tev piezvanīšu.
Korij, mans birojs sazināsies ar tavējo par vienu tikšanos.
Labi.
Jautri. Ar ko?
Nē, nesaki! Man patīk pārsteigumi.
Ar Mārlonu Teitu.
Iespējamo pretendentu uz The Morning Show izpildproducenta vietu.
Čipam beidzot tomēr sirdslēkme?
Nolādēts! Izsaku līdzjūtību.
Iekšējā izmeklēšana drīz beigsies.
Mēs nezinām, kas tajā ziņojumā būs,
un mums jābūt gataviem uz visu.
Mārlons ir labs. Pazīstu viņu jau gadiem.
Viņš parādījās vakara ziņās, taču piesaista rīta auditoriju.
Paldies par rekomendāciju, Fred.
Tā nav rekomendācija.
Mārlons ir īstais.
Es tevi dzirdu, Fred.
Un kā ziņu nodaļas vadītājs uztveršu to kā padomu.
Vai tu man kaut ko gribi pateikt?
Jā.
- Vai tu esi laimīgs, Fred? - Ko, lūdzu?
Vai tu dzīvē jūties laimīgs?
Zinu, ka tev ir sieva, pāris māju un aģentūra,
bet neizskatās, ka tas tev sniegtu gandarījumu.
Nedomāju, ka būtu redzējis tevi smaidām
ilgāk par pāris sekundēm no vietas.
Žēl, jo smaidīt ir jauki.
Tā ir laba sajūta.
Tev vajadzētu vairāk darīt to, kas tev patīk.
Varbūt drīz tev tam būs vairāk laika. Es tiešām ceru.
Tas ir tikai tāds personisks padoms. Uztver, kā gribi!
Domāju - padalīšos...
pirms tu attopies, ka vienīgais, kas tev atlicis, ir saraukta piere.
Paziņo, kā būs gājis ar Mārlonu.
Tā, diemžēl šis nav labākais laiks, kad šķirties.
Vai gribi teikt, ka ir arī labs laiks, kad šķirties?
Ja kāds ir bijis izmantošanas upuris,
šķiršanās tiek uztverta kā jaunas lapas pāršķiršana.
Cilvēks savu dzīvi atkal ņem grožos.
- Vai kaut kas tāds ir? - Izmantošana?
Nē. Nav gan. Kāda vilšanās!
Jā, to izsvītro!
Ak kungs! Vai jūs smejaties par mani?
Tā ir laulība. Laulības beidzas. Ak Dievs!
It sevišķi slavenību laulības - tās būtu mērāmas suņu gados.
Mēs ar Džeisonu varētu svinēt 140 gadu jubileju.
Veiksmes stāsts!
Cilvēki to tā neuztvers.
Vispirms viņi domās, vai tev ir bijis romāns ar Miču.
- Un, ja ir bijis, tas nekas. - Ak tā.
Tev tikai... tas mums jāpasaka.
- Labāk lai esam notikumiem priekšā. - Jā.
Katrā ziņā cilvēki noteikti pamanīs, ka Miča sieva
ir iesniegusi šķiršanās pieteikumu tieši pirms tavas šķiršanās.
Svarīgi ir arī tas, kurš no jums iesniedz šo pieteikumu.
Ja tā būsi tu, cilvēkiem liksies, ka tev nav sirds.
Ja tas būs Džeisons, viņiem liksies, ka viņš tevi ir pieķēris ar citu vīrieti.
Vai arī, ka viņš vairs nevar izturēt dārgu un smalku slavenību,
kas liks tev izskatīties nožēlojamai.
Ja vien Džeisons tevi nav krāpis, teiksim, ar jaunāku sievieti.
Tas izskatītos labi.
Cilvēki uz tevi raudzītos ar žēlumu.
Bet tas būtu žēlums kopā ar līdzjūtību,
tāpēc noteikti mums to pasaki.
Denjel, tavs raidījums ir pilnīga katastrofa.
Pat es to skatos. Iedomājies, Aleksa raud par kaut kādu suni!
Kurš gan to spētu izslēgt? Bet ilgi tas nebūs.
Tagad tu esi uzvarētāju komandā.
Bet labākais, strādājot raidījumā numur divi,
ir tas, ka viņi nežēlos neko par talantu, kas viņus padarītu par numur viens.
Atalgojums UBA mani neuztrauc.
Kas tad tevi uztrauc?
Jo mani uztrauc tas, ka UBA izrādās ar pārīti balto sieviešu,
lai parādītu, cik viņi ir progresīvi ar divām sievietēm kā raidījuma vadītājām,
kamēr krāsainajiem ir tikai jāraugās,
lai kleitas šlepe nepieskartos grīdai.
Es justos aizvainota.
Tas mani tiešām aizvaino.
TMS izvilka mani no darba, kas man patika,
glaimoja par manu aso politikas uztveri,
apsolīja iespēju darīt to, kas man patīk.
Tā vietā viņi man liek taisīt to stulbo The Twist.
Tāpēc, kaut arī manu ego iepriecina tas, ka tu par mani interesējies,
es baidos, ka pāriešana uz YDA būtu
tikai garāka The Twist versija.
Es gribu taisīt ziņas.
Es gribu, lai cilvēkiem tās patīk.
Un gribu, lai ar to pietiek.
Nu re! Tieši tāpēc es gribu tevi YDA.
Denjel, tu esi skaists, dziļš, garlaicīgs cilvēks, kam patīk nopietnas ziņas.
- Es nejokoju. - Es arī ne.
Cilvēki skatās YDA, jo tas ir izklaidējošs.
Tas ir viegls un aizraujošs. Un mēs ar Džimiju to nosedzam.
Velns, man patīk intervēt vēl dzīvos Bay City Rollers dalībniekus.
Bet mēs nekad nepārsitīsim TMS ar izklaidi.
Mums jābūt garlaicīgiem. Nopietniem.
Mums vajadzīga politiskā ticamība.
Un tev tās ir papilnam.
TMS pašlaik ir viegli ievainojams.
Tur strādā cilvēki, kuri man rūp,
cilvēki, kuri būtu sāpināti, ja es notītos.
Elisone, Jenko...
Jā, zinu. Tavi jaukie draugi no minoritātēm.
- Sitiens zem jostasvietas. - Precīzs.
Vienalga. Tas nav viegli.
Nu, TMS ģimene ir izjukusi,
un jebkurā gadījumā tajā nebija neviena, ko nesauktu Mičs vai Aleksa.
Un, ja tas ir redzēts, piemēram, WebMD.
Ātri, bet sakiet viņiem, ka negribu zināt.
- Labi. - Paldies.
Kur tad pārējā ģimene?
Nezinu. Varbūt staidzina suni.
Jocīga ģimene.
Jā. Disfunkcionāla.
Gluži kā īsta ģimene.
Tā. Esmu atpakaļ.
Visi šurp!
Iemūžināsim šo laimīgo sviestu.
- Varam ātri parunāt? - Jā.
Jā.
Izskatās, ka nākamnedēļ man raidījumā būs jāpaziņo par savu šķiršanos.
- Ak vai! Man žēl. - Nekas.
Es tikai gribēju brīdināt, lai esi gatava kādam neveiklam brīdim ēterā.
Neveikli brīži ēterā ir mana specialitāte.
Bet paldies, ka pateici.
Jā. Un lai tas paliek starp mums!
- Protams. - Labi. Paldies.
Man ir ļoti jāuzmanās ar to, ko saku.
Nupat tikos ar sabiedrisko attiecību sievieti, kura mani galīgi pārbaidīja.
Atgādināja man, ka es ieeju īstā pieņēmumu mīnu laukā saistībā ar...
manu laulību un manu veselo saprātu, un...
Miču.
Velns, es nezinu. Tu un es.
Varbūt mēs esam iemīlējušās.
Ak Dievs, tā būtu labāk!
Tas viss izklausās brutāli. Saki, ja tev ko vajag.
Ja?
Pagaidi!
Patiesībā...
Varbūt mēs varētu kaut ko uztaisīt kopā?
Tavam šķiršanās paziņojumam?
Jā. Tu sēdēsi turpat blakus,
- kad man tas būs jādara. - Jā.
Mēs to varētu uztaisīt kā dialogu.
Un, tā kā tava specialitāte, šķiet, ir...
cilvēcīgums,
tas varētu būt nesāpīgi.
Mēs to šovakar varētu izmēģināt pie vakariņām manā dzīvoklī.
- Tas būtu lieliski. - Ja?
Nē. Jā. Man tas patiktu.
Atnesīšu ko ēdamu.
Nevajag. Es to nokārtošu.
- Labi. - Tā, dāmas!
- Jā. - Jūs esat skaistas. Un gatavas.
Varbūt sāksim?
Labi.
- Būsim viena ģimene! - Ak Dievs!
- Bildes. - Labi. Sākam!
- Aiziet! - Laimīgi. Laime.
Laimīga ģimene. Jā. Viens, divi, trīs.
Labi. Platu smaidu!
Gurnus mazliet uz mani! Jā.
- Tā ir labi. Jā. Sastingstiet! - Nopietni vai smaidām?
Ir labi. Tieši tā. Labs kadrs.
Viens, divi, trīs. Labi. Zodus mazliet augstāk!
Pabīdieties uz to pusi, lai varat noliekties!
Labi. Smaidu! Lieliski. Laba doma!
- Skaisti! - No šīs puses izskatos sliktāk...
Tu no visām pusēm izskaties labi. Izbeidz!
- Salietojos kofeīnu. - Paldies.
Labi. Bredlij, zodu mazliet augstāk!
Viens, divi, trīs. Jā. Platu smaidu! Tieši tā.
Nikijs taču tikai pajokoja.
Viņš ir labs puika.
Nevajadzēja izpostīt viņa dzīvi joka dēļ.
- Viņš taču atvainojās. - Es viņu neatlaidu. Čips atlaida.
Ja tu tā saki.
Bārt, izbeidz!
Jā. Es izbeigšu.
Taču daži citi to nekad neizbeigs.
Sveiki!
Drīkstu lūgt jūsu uzmanību?
Te runā Mija Džordana.
- Drīkstu lūgt visu uzmanību? - Kas tas?
Sveiki!
Es esmu tā nicinātā pārāk jūtīgā sieviete,
- kas izdrāza raidījuma vadītāju... - Velns!
Lai sekmētu savu karjeru.
Un panācu, lai viņu atlaiž,
kad viņš negribēja pamest sievu.
Un nu es gribu asinis.
Tāpēc visi, kam ir krāns, esiet uzmanīgi,
jo nu viņa ienīst krānus.
Krāni, esiet modri!
Neejiet naktī vieni ārā no mājas,
jo tā atriebīgā, izlaidīgā feministu kuce
Mija Džordana kaut kur tur klīst.
Vai nevajadzētu kaut ko darīt?
Nē, ļausim viņai runāt. Lai runā!
- Klau, Mija, piedod! - Aizveries, Bārt!
Ziniet, es saprotu.
Es labi zinu, ko visi par mani runā.
Un nu acīmredzot
tieši es panācu, lai atlaiž Nikiju, un es nopludināju uz Times par Miču,
un es noteikti esmu arī slepkava Zodiaks,
un, iespējams, esmu noslepkavojusi erchercogu Franci Ferdinandu.
Ar to šis saraksts nebeidzas.
Un es daudz ko no tā varētu noliegt.
Lielākā daļa no tā ir meli.
Sasodītas baumas. Tikai es esmu...
tik nogurusi.
Man nav spēka to noliegt.
Kāda jēga, galu galā?
Katrs jau ir izlēmis, kam viņš tic.
Daži mani ienīst, daži žēlo,
daži domā, ka esmu upuris,
daži domā, ka esmu padauza.
Katram ir savs sasodītais viedoklis, un zināt ko?
Lai ir!
Es tikai gribu dzīvot tālāk savu dzīvi.
Mija, varbūt tu noliktu mikrofonu...
Čip, es tūlīt pabeigšu, ja vien negribi iesaistīties dialogā.
Labi. Turpini!
Mēs visi esam cilvēki.
Mēs visi kaut ko nožēlojam.
Lai kā jūs neskatītos uz Es arī,
mēs visi esam tikai cilvēki, kas grib darīt savu darbu.
Darīt to labi.
Un tam arī es veltīšu savu uzmanību.
Savam darbam.
Es gribētu, lai mani šajā pasaulē pazīst
saistībā ar ko citu, nevis kniebšanos ar Miču Kesleru,
un domāju, ka esmu šādu iespēju pelnījusi.
Un nu visi...
ņemsim vērā šo labo padomu un...
ķersimies atkal pie darba!
Mija, hei!
Bredlij!
Man vajadzēja tev pateikt. Es gribēju būt tava producente.
- Negribēju, lai tu domā slikti par mani... - Lūdzu! Es tā nedomāju.
Nē.
Un es priecājos par to, ko nupat izdarīji.
Man tikai žēl, ka tev ar to bija jātiek galā vienai.
Paldies.
Jā, tad... Mums jāgatavo rītdienas raidījums.
- Jā. - Tavā birojā pēc desmit minūtēm?
Jā. Labi.
Klēra,
Floresa kungs teica, ka vēlas informēt par jūsu attiecībām.
Nu, viņš teica,
bet mēs abi to gribam.
Ideālā gadījumā konfidenciāli, ja tas ir iespējams.
Es gribētu labāk saprast, kā šīs attiecības sākās.
Vai jūs ierosinājāt sākt intīmas attiecības?
Nē. Man pat tādas domas nebija.
Nē, mēs vienkārši kļuvām draugi.
Klēra nāca pie manis ar saviem pētījumiem.
Viņa labprāt klausījās, un viņu patiesi interesēja mans darbs,
kas bieži negadās.
Cilvēki paļaujas uz laika ziņām,
bet viņi tās neuztver nopietni.
Taču ne Klēra.
Viņa smadzenes ir baigi seksīgas.
Nelikās, ka tas būtu noziegums pārvērst šīs izjūtas īstā seksā.
Es neteicu, ka noziegums.
Es tikai jautāju, kā jūs nonācāt līdz pirmajām seksuālajām attiecībām.
Tikai jautājat. Ļoti pieklājīgs veids,
kā pajautāt to, kas uz jums nemaz neattiecas.
Nē! Es biju tas, kurš pārtrauca to skūpstu.
Protams, es uztraucos, ka tas ir nepiedienīgi.
Es ļoti centos noliegt savas jūtas.
Tā bija. Viņa vispār neiespringa.
Viņa teica, ka es viņai patīku
un ka patīku jau labu laiku.
Un mani tas apstulbināja.
Jā, mums tonakt bija sekss.
Jā, tas bija Jenko dzīvoklī.
Bet tikai tāpēc, ka viņš prot labi gatavot
un man garšo laba paelja.
Es viņu uzaicināju uz vakariņām,
un mēs abi nospriedām, ka būtu gudrāk to paturēt noslēpumā.
Klau, es piecirtu viņam. Es esmu tā neliete.
Es neteicu, ka kāds no jums būtu nelietis.
Bet doma jau tomēr ir tāda, vai ne?
Ka viņš veikli ir panācis, ka man iepatīkas,
tikai tāpēc, ka profesionālajā ziņā atrodas varas pozīcijā.
Mēs ļoti daudzas reizes domājām par nākšanu atklātībā...
Un tomēr izdarījāt to tikai tad, kad jūs uzaicināja...
Jā, un par to jūs mūs varat apsūdzēt.
Un jūs arī varat salīdzināt mūsu attiecības
ar to nicināmo rīcību, ko veica Mičs Keslers.
Jums jāsaprot, Šīla:
tieši šīs bailes mums lika neko neizpaust.
Vai Floresa kungs jums kādreiz ir lūdzis darīt to, kas jums liek justies neērti?
Nē.
Nekad?
Nu, viņš lūdza atnākt šurp, un tagad gan es jūtos neērti.
Tas, ko jūs darāt, ir cēli.
Un es saprotu visus tos smagos jautājumus. Tiešām.
Bet mēs ar Klēru ceram, ka varam parādīt jaunu veidu, kā veidot
šādas darba attiecības.
Vai uzskatāt, ka jūsu attiecības ar Floresa kungu ir nopietnas?
Kāda tam nozīme?
Mūsu pienākums ir noskaidrot,
vai tas, ka abi strādājat vienā vidē, ir ilgtspējīgi.
- Jūs sakāt, ka mani var atlaist? - Nu, tas ir tikai...
Bet jūs neatlaidīsiet laika veci.
Es nesaku, ka jebkas ar kādu notiks.
Es tiešām negribu te atrasties. Tā bija kļūda.
Vai jums vajag brītiņu?
Nē, man vajag tikt ārā no šīs telpas.
Klēra, mūsu pienākums ir uzdot šos jautājumus.
Un man šķiet, ka man tomēr ir tiesības kaut uz drusciņu privātuma.
Jūs izvēlējāties šurp atnākt.
Neko es neizvēlējos.
Klēra?
Ko?
Vai jums vajag palīdzību, lai pārtrauktu šīs attiecības?
Ak mans Dievs!
- Ak kungs! Tev viss kārtībā? - Neesmu pārliecināta.
- Ko viņi var izdarīt? Ko viņi... - Jenko! Uzmanies!
- Zinu. - Cilvēki.
Zinu, zinu. Tikai... esmu tik atvieglots.
Domāju, viss varētu būt labi.
Kā tev gāja?
- Grūti aprakstīt di... - Čau!
Arlabvakaru, Jenko!
Es aizsūtīšu tev to pētījumu Holmsa intervijai pēc kādas stundas.
- Tas derēs? - Jā, jā.
- Arlabvakaru, Klēra! - Arlabvakaru!
- Sveiks! - Sveika!
- Kā tev iet? - Jā, labi.
Atvaino, tikai aizdomājos par lietu.
Izskatās, ka rīt līs. Velc labāk gumijniekus!
Ņemšu vērā. Vai Klērai viss kārtībā?
Jā. Domāju - kārtībā.
- Labi. - Jā. Viņa ir neticami talantīga. Jā.
Man prieks, ka to saskatīji un devi viņai iespēju.
- Sveiks! - Sveika! Kā es tevi te satiku?
Nez, cik liela iespēja tā ir?
Viss kārtībā. Nav jākaunas par to,
ka stundu gaidīji pie lifta
cerībā satikt mani, kad iešu projām.
Tu esi smieklīgs.
Tomēr muļķīgi, ka mums abiem jābrauc uz vienu un to pašu vietu.
It kā mēs dzīvotu vienās kopmītnēs.
Man ir traka doma.
Vai mēs nevarētu pasūtīt mašīnas pie velna un iet uz viesnīcu kājām?
Kāpēc mūs vadā?
Mēs taču esam Ņujorkā. Izbaudīsim to!
O, kāds no šīs ēkas tiešām grib iziet ielās?
- Jā. - Labi!
O, jā.
Droši vien bija jauki būt mājās pagājušonedēļ. Gulēt pašam savā gultā?
Nē, lielākoties sēdēju kinozālē un skatījos projektus.
Ā! Bija kas labs?
Zini, pirms mēneša es būtu teicis "jā",
bet es nonācu pie interesantas atziņas,
sēžot un skatoties tās dārgās un vienreizīgās mākslas filmas...
- Jā. - Patiesība ir dīvaināka nekā izdomājums.
- Tie projekti bija... tā neko. - Jā.
Daži pat tīri labi.
Bet tas nav tas pats, kas patiesība. Īstā dzīve.
Tagad esmu tajos mēslos, Bredlij. Liels paldies!
Man patīk patiesība.
Tā gan man ir iedzēlusi vairāk reižu, nekā var saskaitīt,
tomēr man tā patīk.
Klau, izdarīsim kaut ko muļķīgu!
Gribi izdarīt ko muļķīgu?
- Atkarīgs no tā, ko tu ar to saproti. - Es domāju:
aizlaižam uz Centrālparku un atrodam karuseli!
Nē! Labāk izbrauksim ar ratiem!
Tas būtu tiešām politiski nekorekti un muļķīgi jautri.
Lai gan vispār man patīk muļķīga jautrība,
man... man tagad ir jātiek ar kaut ko skaidrībā.
- Labi. - Vai varam to citreiz?
Šis piedāvājums ir spēkā tikai noteiktu laiku.
Beidz muldēt! Nav gan.
VOLKOTAS SKOLA ŅUJORKA
LIZIJA SAMANTA
- Čau, mīļā! - Ko tu te dari?
Atnesu picu.
Es jau paēdu.
Mīļā, es tiešām gribu ar tevi aprunāties.
Te ir Samanta.
Es taisni domāju aizskriet uz bibliotēku.
Sveika, Sema! Kā iet, mīļā?
Sveika, Aleksa! Viss labi.
Tad nāc laikam iekšā!
Man vajadzēja pateikt, ka būšu.
Jā, varbūt.
Ko?
O! Nu labi.
Piedod, ka salauzu tev sirdi!
Lūdzu, piedod!
Kāpēc tas notiek tagad?
Vai tas ir saistīts ar to Miča lietu?
Nē. Protams, ne.
Tiešām?
Jo tu galīgi nespēj savākties, kopš viņš ir prom.
Taisi visus tos dīvainos gājienus.
Nespēju savākties?
Vai tā tu raksturo visu, kam eju cauri?
Pēkšņi no zila gaisa paziņo par Bredliju Džeksoni.
Visa Page Six lapa raksta par to, kā naktī klīsti pa darbu.
Lizij, kā tu vari lasīt Page Six un tam ticēt?
Tā. Lizij...
Es zinu, ka tas sāp.
Tev nesāp. Tev ir vienalga.
Ko?
Tētis tevi tik ļoti mīl. Viņš tevis dēļ dara visu.
Kāpēc viņš nav labs diezgan?
Mīļā... Tam nav nekāda sakara ar to, vai tavs tēvs ir labs diezgan.
Viņš ir gudrs, skaists un jautrs.
Viņš ir cienīts profesors Ņujorkas Universitātē.
Viņš ir sarakstījis populāras grāmatas par pasaules ekonomiku, galu galā.
Es to visu zinu, mīļā. Es zinu.
Tad kā tu vari būt tik savtīga?
Ak, Lizij! Mīļā! Lieta tāda, ka tu uz to skaties
no tās puses, kuru redzi. Un tā tam jābūt.
Bet 25 gadi ir ļoti ilgs laiks.
Mēs bijām gluži citi cilvēki, kad satikāmies.
Un mēs vienkārši...
Es vienkārši vairs nejūtos tāpat.
Un neesmu jutusies gadiem.
Es esmu centusies, mīļā. Esmu.
Es nespēju tev izstāstīt, cik vientuļa esmu bijusi.
Zinu, ka tas tevi sadusmo un sāpina.
Es tikai gribu, lai ieraugi, ka tā bilde ir lielāka.
Nē, tagad es to nevaru, mamm. Esmu pārāk bēdīga un nikna.
Labi, mīļā. Nu lūdzu!
Mēs vienmēr viena otru esam atbalstījušas. Vienmēr.
Tu esi mans bērniņš. Nedarīsim tā!
Tev jāiet!
Es pat nespēju noticēt, ka to dari.
Ko... Ko tad es daru?
Es tagad netaisos rūpēties par tevi.
Labi. Tad es iešu.
Labi. Ej padalies ar Ameriku! Tā par tevi parūpēsies.
Ej ellē, bērns! Ej ellē!
Tu tiešām to pateici?
Jā. Teicu: "Ej ellē!"
Un kā, ellē, tu uzdrīksties?
Pēc visa, ko esmu darījusi un tev devusi.
Savu dzīvi. Mīlestību. Ķermeni.
Tava lielā galva saplēsa man vagīnu,
un man to vajadzēja sašūt kopā.
Saderam, ka to tu nezināji!
Ā, un tā sasodītā palikšana kopā ar tavu tēvu
pēc visiem šiem gadiem, kad viņš mani dara traku ar savu visžēlīgo "manas mīļās".
Viņš runāja ar mani tā, it kā es būtu piecgadīgs bērns, un man tas ir noriebies.
Noriebies!
Es gribu būt laimīga. Es esmu to pelnījusi.
Es arī esmu cilvēks, Lizij.
Un zini ko?
Neiedrošinies man uzbraukt par manu darbu,
mazā progresīvā vīzdegune!
Jā, es strādāju, galvu nepaceļot, lai nonāktu tur, kur esmu.
Es to gribēju.
Es gribēju kaut ko sasniegt. Gribēju, lai man ir nozīme šajā pasaulē.
Nezināju, ka tas ir noziegums.
Dzīve nav perfekta, mazā!
Mēs nedabūjam visu, ko gribam.
Tu esi jauna. Ej dzīvo tā, kā tu gribi,
tad redzēsi, cik tas ir viegli!
Un beidz uzbraukt un žēloties, un mani vainot!
Un dabū pati sev picu!
Šī ir manējā. Ņemšu līdzi. Esmu to pelnījusi.
- Ej ellē, mamm! - Tu arī, bērns!
Hallo?
Te Bredlija Džeksone.
Ja varat atrast kādu, kas apstiprinās jūsu stāstu,
tas varētu mani interesēt.
Labi.
Čau, mazā!
Mič! Ko tu te dari?
Tu no manis kaut ko dabūji.
Nu pienācis laiks to atlīdzināt.