-Rop hundene dine tilbake. -Hundene?
Jeg vet du sprer stygge historier om Hannah.
Å, Jesus.
-Vet du hva klokken er her borte? -Hvor da, Fred?
Må jeg forklare hvordan en mobil virker? Jeg vet jo ikke hvor du er.
Jeg er i Milano. Kona mi sover. Det er mange dager siden jeg ringte deg.
Disse stygge historiene, som ser ut til å være sanne,
er din skyld.
Min skyld?
Jeg ringte for å få søksmålet avvist.
Og du ringte aldri, så jeg tok saken i egne hender.
-Det lønner seg å ringe tilbake. -Du og jeg er skuls.
Dropp pisspreiket. Du vekket meg fra en dyp søvn.
Jeg vil ikke kaste bort tid på å snakke med en kødd
som later som han har moralske skrupler og makt over meg.
For det har du ikke.
Og hvem vet hva hun skriver i den jævla boka?
Men de liberale drittsekkene kommer til å lese den som en Bibel.
Maggie Brener er Guds stemme. Hannah Shoenfeld...
-Du må holde kjeft, Fred. -Nei.
Nei. Du skal gjøre som jeg sier og droppe Hakke Hakkespett-kommentarene.
Det er jeg som er målet. Du ga meg sluttpakken.
Den politisk korrekte mobben kommer ikke til å like at du bestakk meg.
Det var avtalen, husker du det?
Vil du bruke resten av livet på
å lure på hva som var så viktig for meg å si at jeg kom hit?
Cory, de trenger stabilitet, en som kan bygge opp,
som ikke bare vil rive alt ned til grunnen.
De trenger en som er ubesudlet av Mitch.
Du kan tenke på meg som Nixon og deg selv som Ford.
Du sier meg opp og gir meg sluttpakke,
og jeg flyr helikopter inn i solnedgangen.
Og så kan du fortelle hele nasjonen at marerittet er over.
Der slutter det.
Så kan du gjøre hva du vil med selskapet mitt.
Jeg kommer ikke til å bli her og se deg knulle kona mi.
Det var avtalen. Og trekker du det tilbake,
har jeg ingen grunn til å spare deg, så du får ha lykke til.
Hei.
Å, hei.
Jeg sendte deg en melding. Du svarte ikke.
Hvor lenge har du stått her?
Det velger jeg ikke å svare på, siden svaret kan være inkriminerende.
-OK. -Får jeg komme inn en kort stund?
Ja. Ja da.
Å, faen. Vet du hvor lenge det er siden jeg har hatt på meg shorts?
Du vet at jeg må opp kl. 3:30, ikke sant?
Ja da. Men tenk om jeg var, jeg vet ikke, surfer kanskje.
Ville du likt meg likevel? Noe uten "direktør" i tittelen?
OK, hva er det?
Jeg bare...
Jeg ville treffe noen jeg tror bryr seg om meg som menneske.
Det virket fornuftig.
OK.
Og...
...så ville jeg prate med noen som kjente Hannah.
Hva er det?
Dette søksmålet.
Det er heftige saker, og...
-Akkurat. -Og...
Det er...
...lett å glemme at hun faktisk var en person.
-Ja, det var hun. -Ja.
Fortalte hun noe om bakgrunnen sin eller familien...
Ikke egentlig.
Hun fortalte at moren døde da hun var liten,
og hun hadde ikke noe nært forhold til faren.
Du prøver vel ikke å vri deg unna erstatningen?
Absolutt ikke.
Og dere kan bare se Demokratenes debatt
direkte fra Las Vegas på UBA og UBANC.
Og følg med både før og etter debatten
og la Bradley lose dere gjennom analysene.
Takk, Alex.
Det er valentinsdagen. Masse kjærlighet.
OK. "Hans programvare for finans
gir deg alt du trenger, til og med munnsex."
Imponerende
"Da blir mange av dere jenter overflødige."
Jesus.
Nei, nei. Vent til du kommer til der Bloomberg kaller Fergie "feit kjerring"
og prinsesse Anne "lesbe med hestefjes".
-Hestefjes? -Det står "lesbe".
Og han ville nekte oss å drikke stor brus.
-Det er upatriotisk. -Der går grensen.
Jeg kan ikke spørre om brus.
Gi dere.
-Jeg mente ikke at du skulle spørre. -Takk.
-Det er ekkelt. -Ja, beklager. Men vi har ikke så mye tid.
Vi må være forsiktige. Hvis det ser ut som jeg lar dem kjøre over meg,
eller folk tror jeg har favoritter,
at jeg stiller feil spørsmål, eller riktig spørsmål på feil måte...
Folk blir bare opptatt av meg,
og glemmer at de skal velge USAs statsleder. OK?
Det må ikke skje.
OK.
Så hva annet skal vi...
-Han støttet kullgruvedrift. -Snakk om fornybar energi.
-Helse. -Det er bra.
OK. Hva med dette? Så det handler om mer enn bare Bloomberg.
"Senator Sanders,
hvordan tror du disse uttalelsene
Bloomberg skal ha kommet med om kvinner, vil påvirke sjansene hans
i et valg mot Donald J. Trump?"
OK. Senator Sanders, to minutter.
Folk fortjener en som representerer dem...
Der har vi Bernie!
-Bare si det vanlig. -Kvinner utgjør over 50% av velgerne...
Au. Faen. Akkurat nå?
Bloombergs behandling av kvinner, er...
-Straks tilbake. Unnskyld meg. -...et problem for partiet.
-Hun gikk lei. -Du må slutte å imitere Bernie.
Audra?
Det var en overraskelse.
Alex, for et stilig kontor.
Takk.
Hvordan er det å være tilbake?
Litt av en velkomst de gir deg.
-Det har vært kjempefint. -Ja?
-Hva gjør du egentlig her? -Jeg skal ut og spise med Daniel.
Så jeg ville bare stikke innom.
Vi er vel egentlig ikke så gode venner at det er naturlig.
Sant. Men hvis jeg hadde ringt, ville du spurt hva det gjaldt,
og så måtte vi tatt alt dette på telefonen.
Og dette er det nok bedre å si ansikt til ansikt.
Hva er det for en alvorlig samtale vi må ha?
OK. Maggie Breners bok kommer neste måned,
og presseagenten hennes vil at hun skal starte bokturneen hos YDA.
Det virker fornuftig.
Og?
Og jeg ville forsikre meg om at du syntes det var greit.
For hvis det ikke er greit, gjør jeg det ikke.
Hvorfor skulle ikke det være greit?
Jeg vet ikke. Jeg vet jo ikke hva som står i boken.
Jeg må sitte på kontoret der og lese den.
Men jeg går ut ifra at du har en av hovedrollene.
Og da går jeg ut ifra at du syns det er greit.
At jeg gjør intervjuet.
For ellers ville du ikke gjort det?
Nei.
Men jeg er så glad jeg har din velsignelse.
Jeg må jobbe videre. Men jeg setter pris på at du stakk innom.
Fortsett den gode kampen.
OK, vet du hva, Audra? Nå dropper vi pisspreiket bare et øyeblikk.
Jeg har da alltid behandlet deg med respekt?
Hva?
Du tror faktisk på det selv.
Men fortid er fortid.
Og jeg vil gjerne tro at hvis rollene var snudd,
så ville du gjort det samme for meg.
New York kommer opp i 7 grader. Vi har en kaldfront på vei, som vil...
OK, neste bilde, Tom. OK. Bra, bra.
Eh, 16 grader i Vegas. Alex, Bradley, jeg snakker om debatten.
Sjekk forholdene der dere er. Dette blir bra.
Du, Mia? Mia.
Bare et øyeblikk, OK?
-Hvorfor skal jeg ikke ut på plassen? -Det er for uforutsigbart.
Vi må bli ferdige med sjeledyr-greia.
-Jeg beklaget det, jo. -Ja, men det virket falskt.
Men Stella og jeg har lagt en plan.
Du får med deg et crew til Florida i neste uke.
Du skal til Tah-Thi-Ki-museet og lære om seminole-stammens kultur.
Så har vi løst det.
OK. Jeg mener... Jeg besøker gjerne museet.
Men hvorfor må det filmes?
Virker det ikke mer ektefølt om jeg gjør det på fritiden?
Kanskje, men da får ikke seerne vite det.
Du blir et forbilde.
Jeg er allerede et forbilde som anstendig førstegenerasjons kubaner.
Skal du liksom lære meg om rasisme?
Vil du virkelig ta denne praten? For da må vi ha snacks.
Jeg mener ikke deg, Mia. Jeg mener ledelsen. Slutt da, Mia.
Vet du hva problemet med rasisme er? Det holder ikke å late som man vil løse det.
Og hun er bare falsk. Stella.
Fordommer er som en skattejakt for henne.
Du skulle sett øynene hennes lyse da hun kom frem til at jeg var republikaner.
Hvis rasisme fremdeles er et tema, løser jeg det i det stille.
Jeg sitter ikke på TV og later som for Stellas skyld.
Jeg nekter å knele ved hennes alter av progressivt pisspreik.
-OK? Beklager. -Yanko...
Nei, jeg beklager ikke. Men jeg nekter.
-Rena, kan du gi oss et øyeblikk? -Klart.
Bare hyggelig.
Hva er det? Du var borte så lenge. Jeg lot alle gå.
Alt i orden. Audra var nettopp innom.
Maggie skal til YDA og promotere den jævla boken sin.
Og hun ba om min velsignelse, som om det hadde noe å si.
Du vet jo at denne boken kommer, enten Maggie er gjest hos YDA eller ikke.
-Du må skaffe meg et eksemplar. -Vil du at jeg skal...
-Hvordan skal jeg liksom få til det? -For en ræva innstilling.
-Det er ikke... -Det har gått en uke,
-og så gir du opp. -Jeg er bare realistisk.
Du burde få tak i den, for hun skriver sikkert masse om deg også.
Ja, sikkert.
-Unnskyld. Det var slemt. -Ja.
Men samme det. Det er sant. Vi har altfor mye annet å gjøre.
-Kan vi bare komme i gang? -Jeg kan ikke jobbe nå.
-Jeg må hjem. Jeg må vekk herfra. -Vel...
Kan du bare bli i noen få minutter?
-Madeleine kommer... -Det skulle jeg gjerne gjort, men...
Jeg har ødelagt ryggen. Det er noe galt. Jeg bare...
Jeg må vekk herfra.
-Jeg er lei for det. OK? -Ja vel.
-OK. Hvil deg, og... -Beklager. Ja.
-Ha en fin valentinsdag. -I like måte.
Det var den siste. Tror du du har alt du trenger?
Jeg tror vi har alt, ja.
-Det var vel ikke så vanskelig? -Nei.
Takk for hjelpen. Virkelig.
Du kunne valgt å sitte i karantene uten meg.
Hvorfor gjorde du ikke det?
Du er godt selskap.
Jeg vil ikke at du skal tro at...
Vi kommer ikke til å ha sex.
Det var ikke det jeg mente. Jeg...
Unnskyld. Jeg er ikke...
Jeg er bare... Jeg er glad du er her.
Jeg er glad jeg kan hjelpe til med dokumentaren. Det er alt.
Det vet jeg.
-Dette handler ikke om deg. -Det vet jeg.
Du er en svært vakker kvinne.
Du er et godt menneske.
Snill, artig, smart. Morsom å være sammen med.
Det vet jeg.
Jeg er bare ganske ødelagt.
Det vet jeg.
Så hvorfor vil du bli her?
Det ødelagte gjør at jeg føler meg hjemme.
Du sa jo ikke at jeg var fornuftig.
-Her er han. -Takk, Jasmyn.
-Hei. Du er her. -Hallo.
Bare gi meg et øyeblikk.
Så dette er TMS?
Vel, dette er bare debattrommet. TMS er et begrep.
Ikke blås meg helt av banen før møtet med Alex Levy du har lovet meg.
Søren. Jeg er lei for det.
Jeg glemte å si at du skulle komme, og hun måtte gå.
-Skulle hun feire valentinsdagen, eller... -Nei, hun bare...
Det har vært en tøff dag...
Jeg fatter ikke at hun fikk meg til å komme tilbake. Så...
Du?
Uansett hva som skjer, så finner vi ut av det.
Jeg har jo lærerjobben, og du...
Du kan ale opp alpakkaer og la dem ha debatt.
-OK? -OK.
-OK? -Ja.
Tar du meg med ut?
-Jeg skal bare gjøre meg ferdig. -OK.
Greit.
-Hei. -Hei.
Flyet står klart på Teterboro i morgen kl. 13.
Du skal lande i Green Bay ca. kl. 16.
-Hva skal du i Green Bay? -Det er privat.
Og det er bare du som vet noe om det.
Du trenger vel ikke hotellrom? For jeg har bestilt retur i morgen.
Nei, det trengs jeg ikke. Og avbestill turen til Vegas.
Stella fikser det. Jeg har for mye å gjøre her.
-Reiseplanen er i kalenderen din. -Bra.
-Juicen din. -Takk.
Og forresten, vet du hvem som dater hverandre nå?
Laura Peterson og Bradley Jackson.
Nei, det gjør de ikke.
Jeg vet ikke om de egentlig dater.
Jeg vet ikke om de er forelsket. En venn av meg så dem...
Ingen liker sladder, Kyle.
-Greit. Skjønner. -Nei, nei.
Nei. Nei, ikke sånn.
Det er ikke sant.
Men ingen liker folk som sladrer, Kyle. Ikke vær sånn.
OK. OK.
-God tur. -OK.
Nei. Nei.
Jeg må jo ikke gå.
Du kan ikke komme helt blank i blikket på styremøtet.
Jeg skal gi beskjed om at jeg ikke kommer tilbake
hvis ikke de ansetter deg igjen.
Jeg gjør ikke det.
Jeg kan presse dem.
Ikke gjør det.
Jeg har det bedre sånn.
Seriøst.
Ser du ikke det?
Det blir så rart å være der uten deg.
Men det har kanskje sine fordeler.
Da er det kanskje ikke så ille å være blank i blikket.
Så dette intervjuet med ordfører Pete dukket bare opp som ved et mirakel?
Vi fikk ikke vært sammen på valentinsdagen,
så jeg ringte ordfører Pete, som ved et mirakel sa ja til et intervju.
Å, faen.
Har du smertestillende?
-Har du hodepine? -Det er ryggen. Jeg sa jo det i går.
OK.
Unnskyld.
-Kanskje du bør få den undersøkt? -Jeg må lede en debatt.
Jeg kan sende noen til hotellet.
Du må jobbe for det.
Bra.
Hva faen gjør hun her?
-Hun jobber for UBA. -Det driter jeg i.
-Hun gjør meg så ubekvem. -Hvorfor det?
-Vet ikke. Hun liker meg ikke. -Det er ikke sant.
Hun har aldri vært hyggelig mot meg. Og jeg vet ikke hvorfor.
-Hva er det med deg? -Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Jeg føler meg ikke bra.
Jeg er stresset og sliten. Og ryggen min, den bare...
Det føles som jeg har et monster i kroppen,
og jeg blir ikke kvitt det. Jeg får det ikke ut.
Det er bare...
Det er derfor vi må...
Bare gi meg en jævla tablett. Vær så snill. Herregud.
Hent den selv.
Hva sa du nå?
-Den er på vei. -Bare si det... OK. Takk.
Hei.
Hva får deg til å tro at du bare kan gå rett inn?
Beklager. Har du ikke åpent, Mr. Shoenfeld?
Jeg er...
-Jeg er Cory Ellison. -Det vet jeg.
-Jeg har saksøkt deg. -Det stemmer.
Og jeg vil bare si at jeg ikke vil høre historiene dine om hvor flott Hannah var.
-Og at du føler med meg. -Jeg forstår.
Greit nok, men du har ikke svart på spørsmålet.
Hva får deg til å tro at du bare kan dukke opp her
og gå rett inn?
Ikke noe av dette er greit.
Men jeg trengte en prat med deg uten advokater.
Vi står på hver vår side av dette søksmålet,
men vi står på samme side i saken.
Kanalen har et ansvar i alt dette, og kanalen bør betale.
119,2 millioner er et ubetydelig beløp for UBA.
Du tror reglene ikke gjelder for deg og dukker bare opp her.
Vi skal la dere få svi.
Sa du "dere"? "Dere"?
UBA er et selskap. Det er ingen som får svi.
Så hvorfor er du her?
Kan du ikke bare ta de jævla pengene? Ta dem!
De lindrer ikke sorgen, men det er alt som er igjen.
-Du må godta forliket. -Ikke kjeft på meg.
Jeg gjør ikke det. Jeg kjefter ikke ennå. Jeg prøver å snakke deg til fornuft.
Det er stengt!
Hør her.
Vi godtar et forlik, hvis vi får like mye som den kødden Fred Micklen fikk
bare for å slutte.
Jeg ville betalt om det var opp til meg.
Men jeg har både et styre og aksjeeiere
som ikke kommer til å ville betale deg $119,2 millioner.
Hva faen er galt med dem, siden de lot den kødden få det?
Dette søksmålet ditt,
det kommer til å bli avvist, og da får du ingenting. Ingenting.
Vær så snill å ta noe. Ta pengene.
Det er alt du får. Vær så snill. Ta imot tilbudet.
Jeg er snart 70.
Pengene betyr ingenting, hvis jeg ikke kan vekke henne til liv
eller gi henne en bedre far.
Mr. Shoenfeld, pressen kommer til å ødelegge din datters rykte.
Ødelegge?
-De kommer til å prøve å... -Så det er "de"?
Ikke du. De.
Ja, de. Ikke jeg. Jeg hadde ikke trengt å komme hit.
Jeg vil bare behandle din datter rettferdig.
De vil ha det til at hun hadde problemer
-lenge før hun begynte hos UBA. -Hva slags problemer?
De kommer til å hevde at hun hadde rusproblemer før hun begynte hos UBA,
før hun traff Mitch Kessler og Fred Micklen.
Og...
Og at hun hadde sex med folk for å få informasjon.
Stygge saker. Med hensikt.
De vil gjøre det for tungt for deg å fortsette. De vil bli kvitt deg.
Og er det sant?
I morgen møter du og Eric Deena Pham og blir litt kjent,
og så går resten av dagen til en prøvedebatt.
Du må legge deg tidlig for å stå opp til TMS kl. 4:00 her.
-Det er Vegas. Det er da festen begynner. -Ikke noe fest. Jobb. Vi stikker.
-Jeg vet det. OK. -Ses om 25 minutter.
-Ha det. -Hør her.
-Alt ordner seg. -Jeg vet at det går bra.
-OK? Dette er overkommelig. -Ja.
-Ingenting kommer til å gå galt. -Ingenting... Faen.
-Faen. -Faen, faen.
Så hun meg?
-Er hun der... Hva gjør hun? -Jeg ser ikke... Nei. Vent.
-Bare se ned. -Men ikke se.
Kanskje jeg skal late som jeg leter etter noe.
-Ikke snu deg. -Takk.
Hun har gått. Ser du? Det gikk bra.
Du sa at ingenting kom til å gå galt. Herregud.
Ta den! Fido!
Kjempebra. Her. Ta den.
Ta den, ta den. Ta...
Bravo.
Hei.
Ta med deg viruset hjem til Kina.
Hva?
Jeg vil ikke ha Kina-viruset, kjing-kjong.
Hva snakker du om? Skaff deg litt informasjon.
Dra til helvete, din skjevøyde hurpe!
Slutt å spre flaggermusviruset deres!
Hva faen er problemet ditt?
Din uvitende kødd. Og hun er fra Korea, din idiot.
Dra tilbake til det bedritne landet ditt. Hold deg unna vårt.
Ikke rør meg!
Hei, hei! Slapp av! Slutt!
Ja da, ja da. Gi dere.
Faen.
Takk, senator Sanders.
Det avslutter kveldens debatt.
Takk til debattlederne, kandidatene og selvsagt alle dere
både her i salen og der hjemme.
Nevada har nominasjonsvalg på lørdag,
og primærvalget i South Carolina er uken etter.
Og så får vi Super-tirsdag den 3. mars.
Vi dekker selvsagt alt sammen.
God natt fra alle oss i UBA. Jeg er Alex Levy.
Flott prøve, dere.
-Det var alt. -Å, gud. Kan jeg få en tablett?
Jeg vet vi er i Las Vegas, men ikke ta helt av. I seng før kl. 23.
Vi er tilbake her kl. 8 når Alex er ferdig med TMS.
Det er bra.
-Det er bra? -Ja.
En drink?
Med deg?
Jeg ser ingen andre her.
-Ja vel. -Jeg vet om et grusomt sted.
-Det blir bra. -Greit. Bare hjelp meg.
-Går det bra? -Du får være rullestolen min.
-Jeg passer på deg. -Jesus.
Har du hørt noe fra professor Viola?
Nei. Håper det går bra med ham.
Han har vært stor en del av livet mitt i det siste.
Jeg har sett intervjuet om og om igjen.
-Du nyter ditt eget verk? -Nei, slett ikke.
Jeg blir mer deppa for hver gang jeg ser det.
-Det er bra. -Jeg vet ikke.
Jeg ser bare... Ja, det er flott.
Beklager. Det er flott.
-Jeg ser bare sjansene jeg lot passere. -Det er bra.
Dette er nytt for deg. Men det ville uansett vært bra.
Jeg trenger mer trening.
Når denne korona-greia er over, får du så mye trening du bare vil ha.
Du kommer til å drukne i det.
La meg intervjue deg.
Det dropper vi.
Det ville vært til stor hjelp.
Det forstår jeg.
Men sist jeg skulle intervjues, gikk det ikke så bra.
Jeg forstår, men denne gangen er det bare for meg.
Bare for øvelsens skyld.
Kom igjen. Vi må sitte her i to uker.
OK, jeg forstår.
Jeg klarer ikke å tenke på noe annet enn den boken.
-Ja, jeg er også bekymret. -Hva tror du hun har skrevet? Kom igjen.
Jeg vet ikke. Det om Vegas, helt sikkert.
Hvem har fortalt henne om det, i så fall?
Jeg vet ikke om det er med, men kanskje Mia har snakket med henne.
Hun er ikke særlig fornøyd med meg.
Jeg kan ikke klandre henne.
Det var den kvelden Mitch ba meg fjerne henne fra teamet,
og jeg gjorde det bare.
Det kan jo være med.
Du snakket om at du ikke ville ha søppelet etter Mitch.
Vent, hva? Hva?
Hva mener du? Det var jo det du sa.
Nei.
Jo.
Du sa du ikke ville overta søppelet etter Mitch.
-Du mente det jo ikke sånn... -Nei, jeg sa det ikke.
Jeg dømmer deg ikke...
Det burde du gjort, om jeg faktisk hadde sagt noe sånt.
-Greit, så sa du det ikke. -Kutt ut. Nå er du bare en drittsekk.
-Hva vil du jeg skal si? -Det er bare nedlatende. Jeg sa det ikke!
Du...
Du har en greie.
Det er mange ting det passer deg å glemme.
Og det er frustrerende.
Å, herregud.
Hva da?
Du husker alt, forstår jeg.
Snakket du med Maggie Brener?
-Ja, men ikke offisielt. -Å, herregud.
-Ikke... Det er ikke... -Å, herregud.
Jeg kan ikke fatte at du ikke har fortalt at du sladret til jævla Maggie Brener!
-Jeg har ikke avslørt noe, OK? -Faen.
Jeg hjalp deg. La oss ikke glemme at du...
-Du fikk dem til å sparke meg. -Det gjorde jeg ikke.
-Nei. -Hvordan kan du nekte for det?
Og hva mener du med at du hjalp meg?
Hva jeg mener?
Til tross for alt som skjedde mellom oss...
-Så tenkte jeg på PR-en din. -PR-en min?
-Ikke sånn, da. -Du syns jeg trenger PR?
-Slutt, da. -Skjønner. Så du syns også at jeg er fæl.
OK, så jeg har ikke én støttespiller i hele verden. Helt utrolig.
-Hvor er det forpulte rommet? -OK. Du?
-Forsiktig. -For helvete! Vent. Au, au.
-Går det bra? -Ja, bare gi meg et øyeblikk.
-Jeg tror jeg skal denne veien. -OK.
Jeg sier ikke at du er fæl, OK?
-Faen. -Jeg er bare... Her, la meg...
-Ikke rør meg! -Jeg vil bare...
Å, faen. Unnskyld.
Jeg ville at noen skulle vite at jeg ikke var et grusomt menneske.
OK? Jeg innrømmer det.
Jeg ville at folk skulle vite at jeg lekket historien. OK?
Jeg forstår.
-OK. -OK.
Så du ville fremstå som en helt.
Og hva innebærer det for meg? Hva blir jeg da?
Du er bare deg.
Punktum.
Den jævla boken. Jeg orker den ikke.
Jeg orker ikke den jævla boken! Faen!
Alle dropper saken, bortsett fra The Vault.
Å, faen.
Hvis de går ut med saken, trekker Shoenfeld seg da?
Det er vel det Fred vil oppnå?
Nei, han fortsetter, og da taper han eller får saken avvist.
Men poenget er å unngå at en avdød kvinne blir dratt gjennom gjørma.
Jeg vil ikke ødelegge for honoraret mitt, men er det noen som bryr seg?
Faren bryr seg ikke.
Jeg bryr meg.
Er du personlig involvert i dette?
Ikke prøv deg.
OK.
Jeg kan ikke si stort mer om The Vault.
Så snart de får bekreftet fakta, trykker de det.
Det eneste som kan få dem til å snu,
er en enda saftigere historie.
Ja vel.
Dette er så gøy.
Tenk at jeg ville lede debatten.
Da kunne jeg ikke vært sammen med deg, slappet av
og spist 15 typer rar mat som ikke passer sammen,
og så satt alt på UBAs regning.
Har du sett fjeset til Alex?
Det ser ut som hun har svelget en sitron.
Jeg syns litt synd på henne.
Ikke gjør det.
Skjedde det noe spesielt mellom dere to? Det virker som du ikke liker henne.
-Du elsker henne vel heller ikke. -Ja, jeg har sagt litt av hvert, men...
Men jeg ender alltid med å synes synd på henne.
Bare vent.
Jeg skal ikke tvinge det ut av deg.
Jeg kan fortelle.
-OK, men ikke fordi jeg presser deg. -Jeg skal fortelle!
Jeg har ingenting å skjule.
Jeg var nyhetsanker på YDA. Og jeg gjorde det bra.
Og jeg hadde en liten vennegjeng i bransjen, som visste om legningen min.
Og så kom Alex til byen. Hun gikk året etter meg.
Og hun ble kjent med noen av vennene mine og begynte å henge med dem.
Jeg får henne ikke med på noe.
Ja. Hun var en litt annen type da.
Hun var litt mer avslappet.
Litt gladere.
Men hun har alltid vært ambisiøs.
Uansett...
Fordi hun kjente vennene mine, fant hun ut at jeg var lesbisk.
Og det virket som hun ikke brydde seg.
Men kort tid etter visste Your Day, America det plutselig.
Hva? Sier du at hun...
-Hvordan vet du det? -Jeg vet det ikke.
Men det jeg vet...
...er at hun ikke var der og støttet meg da det skjedde.
Hun sluttet å ringe, sluttet å be meg med på ting.
Og så husker jeg
at det var en dag jeg fikk se henne på vei mot meg på Fifth Avenue.
Og hun så meg.
Og så snudde hun seg og krysset gaten, så hun slapp å møte meg.
Det kommer jeg aldri til å glemme.
Har du snakket med henne om det?
Hva skal jeg si?
Jeg vet ikke.
Nei. Jeg kaster ikke bort tiden på folk som bare skaper kaos.
Livet er for kort.
Livet er jo kaos.
Men det er derfor vi har dette.
Det er tydelig at familien din har et annet syn på alkohol.
Hvem sender melding?
Det er Cory. Han spør om jeg har lagt meg.
"Kjære Mr. Ellison. Jeg ble vekket av meldingen din."
Jeg tror han liker deg.
Nei, han stoler bare ikke på at jeg gjør som han sier.
Jeg skal la deg skrive til typen din, mens jeg...
-Bare... -Han er ikke typen min.
Straks tilbake. Ja.
SKAL DU IKKE TA TELEFONEN?
-Hei. -Telefonen ringte ikke.
Det var rart. Jeg ba dem sette meg over til rom 735
-i vestfløyen. Ja? -Faen.
Jeg var litt overrasket over at du ikke våknet.
Jeg skal på TMS tidlig i morgen, og så er det fire timer med analyse etter det.
Så jeg måtte sove. Jeg sa nei til billetter til Thunder From Down Under...
-OK, jeg bryr meg ikke. -I så fall kan du vel la meg få sove?
Nei, vær så snill. Jeg trenger et råd.
-Er det noe galt? -Du, Bradley.
-Bradley. -Det er Cory.
Å, herregud. Unnskyld.
Beklager. Er du der?
Ja, unnskyld. Bare vent litt.
Å, gud.
Å, faen.
OK. Drit i dette.
Au!
Så det er fremdeles en historie der ute.
Og faren brydde seg ikke?
Han er jo i dyp sorg. Han er ikke interessert i noe forlik.
Så hvis jeg ikke kan stanse dem, kommer de til å gå ut med historien.
Det var det eneste hun ønsket, at navnet hennes ikke skulle komme ut.
Og det er det allerede, men dette er så mye verre.
Dette ville tatt livet av henne.
Hvis det ender med at hun blir fremstilt som en neddopet tøyte.
For en sjuk verden.
Jeg vet det.
Kan du ikke kontakte The Times
og si at Fred bare er ute etter å sverte Hannah?
Eller er du redd du skal miste jobben
fordi det kan skade kanalen?
Selvfølgelig ikke. Jeg prøver å gjøre det som er riktig.
Hvorfor tenker du sånn?
Hør her.
Hannah fortalte sin historie til deg.
Hun fortalte deg ting hun ikke fortalte noen andre.
Og det er nå en gang sånn at du er min Jimmy Gresshoppe.
Så jeg spør deg som mitt moralske kompass,
som den som...
...som er mer opptatt av rett og galt enn noen andre jeg kjenner.
Hvis jeg kan klare å begrense dette
og unngå at Hannah blir fornedret,
skal jeg gjøre det?
Jeg gjør som du sier, for jeg vet at det er riktig valg.
Skal jeg gjøre alt jeg kan for å forhindre at saken blir trykket?
Ja, absolutt.
Og jeg skal også prøve å komme på noe.
OK. Takk.
Det setter jeg stor pris på.
Nå skal jeg la deg få sove.
Jeg skal ikke ringe deg på rommet.
OK. God natt.
Greit.
Når du er klar.
Du spurte hva jeg tenker at jeg har gjort galt.
Jeg dreit meg ut. Jeg skulle ikke gjort noe av det.
Jeg vil ikke være en sånn type.
Jeg ville ikke såre noen.
Jeg ville ikke at folk skulle tro jeg var en sånn som såret folk.
Og nå er en av disse kvinnene døde. Hannah Shoenfeld.
Og det burde selvsagt aldri ha skjedd. Det er helt...
Jeg var selvopptatt og uvitende
og trodde hun også ville det.
Og hvis hun bare hadde kunnet si ifra...
Det er lett å si nå, men...
Hvis du ikke tror på meg,
er det vel ingen vits i å kaste bort tiden på å snakke med meg?
Den fyren er et monster.
Og selv om det var veldig feil,
var ikke det at jeg lå med henne, mitt største feilgrep.
For et år siden, da alt sto på som verst,
var jeg helt ute å kjøre.
Jeg var som et redd, lite dyr og ville bare klore meg fast.
De presset meg opp mot veggen, og hva gjorde jeg?
Jeg ba Hannah om hjelp.
Noe som jo var ufattelig dumt.
Men det var det jeg gjorde. Jeg dro hjem til henne og ba henne om hjelp.
Og hun fortalte hvordan hun hadde det.
Hvor vondt dette var for henne.
Og det var så tydelig
hvor vondt hun hadde det da.
Men jeg så det fremdeles ikke.
Jeg forsto ikke hvorfor hun reagerte sånn.
Og jeg presset henne bare mer...
...og jeg sa fryktelige ting.
Og for meg er det... Det var den egentlige forbrytelsen.
Fordi...
...jeg ikke kan skylde på uvitenhet.
Jeg visste hva jeg gjorde, men gjorde det likevel.
Jeg må snakke med deg.
Faen. Au.
-Jesus. Alex, går det bra? -Å, faen.
Ikke spør om ting du ikke bryr deg om svaret på.
Jeg vil jo ikke at du skal ha det vondt.
Jeg blåser i at du ikke vil se meg ha det vondt. Det blir du nødt til.
Du kan ikke bare dikte opp ting om meg i en bok for å skade meg,
følge etter meg for å plage meg, og så late som du bryr deg.
Jeg følger ikke etter deg. Det er presidentdebatt.
Ja, og jeg skal lede den, for faen!
Og jeg diktet ikke. Boken er faktasjekket.
Ikke av meg.
Hvis noen sier de vet noe om livet mitt, så lyver de.
Alex, jeg kontaktet deg flere ganger.
Jeg har gjort mitt beste for å behandle alle rettferdig.
Rettferdig? Da hadde du ikke skrevet noen bok om meg.
OK? Hvem bryr seg?
Alex, det er litt for sent å brase inn på rommet mitt og trampe i gulvet.
Hva vil du egentlig?
Jeg vil se boken.
Jeg har den ikke her.
Det er bare pisspreik!
Den skal lanseres neste måned. Hvor er den?
-Jeg har jo sagt det. -Kom igjen. Hvor er den, Maggie?
-Jeg har den ikke her. -Det tror jeg ikke noe på.
-Det er ikke den. -Vi får vel se.
FEIL SIDE AV SENGEN
Å, herregud!
"Feil side av sengen.
Korrupsjon, løgner og kulturkrise i Amerikas største morgenprogram."
Hva er dette?
Hva faen er dette?
Det er bare omslaget.
Hva står i boken?
Det står ingenting om deg som du ikke vet fra før.
Si hva det står, Maggie! Jeg vet jeg ikke kommer godt ut av det.
-Du liker meg ikke, du har aldri likt meg. -Det er ikke sant.
-Hvilken del av det? -At jeg aldri har likt deg.
Var det noe spesielt du lurte på?
Laura Peterson antydet...
At du lå med Mitch. Det er det du er redd for.
Så det er med?
Ja.
Det er ikke sant.
Hvem har sagt det?
-Alex. -Å, herre min.
Det er ærekrenkelse. OK?
Maggie, dette må du rette opp i. Du må.
Ellers kan jeg love deg at du skal få kjenne på Guds vrede.
Saksøk meg om det ikke er sant.
Boken er ferdig, og jeg endrer ikke på noe.
Jeg skal ikke ta med denne lille epilogen, så kom ikke og si at jeg ikke bryr meg.
Jeg skal lede en presidentdebatt,
mens du dikter opp dritt
om uviktige mennesker som gjør uviktige ting.
Jeg må ut der og snakke på vegne av hele kvinneslekten.
Og det inkluderer også deg. OK?
Ikke gjør dette mot meg, Maggie.
Du kan ikke kople meg til ham på den måten.
Ærlig talt, Maggie. Hvis du ødelegger for meg, må du... Faen!
Så ødelegger du for hele landet. Jesus. Faen, faen.
Alex, vil du kanskje legge deg litt?
Å, gud.
Mitch.
-Du snakket med Mitch. -Ja.
Bare helt kort. Og uoffisielt. Jeg kan gi deg sitater.
Han sa: "Dra til helvete."
Nå skal jeg gå.
Faen, faen.
Herregud.
God kveld. Jeg heter Eric Nomani.
Velkommen til Las Vegas.
Med meg på scenen i kveld
har jeg politisk reporter for Las Vegas Weekly, Deena Pham.
Og min tidligere makker fra UBAs The Morning Show, Bradley Jackson.
Vi sender varme tanker til Alex Levy.
God bedring, Alex.
Tekst: Trine Haugen