- Hívd vissza a vérebeidet! - A vérebeimet?
Tudom, hogy le akarod járatni Hannah-t.
Ó, Jézusom!
- Tudod te, mennyi az idő itt? - Mennyi az idő hol, Fred?
Azt ugye tudod, hogyan működik a mobiltelefon?
Honnan tudjam, hol a picsában vagy?
Milánóban. És nem akarom felverni a feleségemet.
Pár napja felhívtalak, Cory.
Ezekért a sztorikért,
melyek egyébként igaznak tűnnek,
te vagy a felelős.
Hogy én?
Én meg akartam beszélni, mi legyen a perrel.
Nem hívtál vissza, hát kézbe vettem a dolgot.
- Kifizetődő az üzletfelet visszahívni. - Mi már kvittek vagyunk.
Rossz duma, bazmeg! Kurva mély álomból vertél fel.
Nem akarok időt pazarolni egy seggfejre,
aki úgy tesz, mintha lennének skrupulusai, vagy valamiféle hatalma fölöttem.
Nincs és nincs.
És ki a fasz tudja, mi van abban a kurva könyvben?
De amint megjelenik,
az összes liberális faszkalap szentírásnak fogja tekinteni.
Maggie Brener az Isten hangja. Hannah Shoenfeld viszont…
- Fred, egy kurva szót se többet! - Nem!
Nem! Azt teszed, amit mondok,
és a kretén megjegyzéseidet szépen megtartod magadnak!
A célkereszt az én seggemen van, de te jártad ki nekem a végkielégítésemet.
A megélhetési jogvédők lilát hánynak, ha kiderül, ez volt a széked ára.
Mert ez volt a megállapodás, ugye emlékszel?
Életed végéig azon forgatnád magad,
hogy vajon mennyire fontos mondandó az, ami miatt idejöttem?
Cory, ezeknek folytonosság kell. Valaki, aki tovább építi a céget,
de nem akarja beszántani és sóval behinteni előtte.
Olyan vezető kell nekik, akire nem fröccsent Mitch mocskából.
Ha így könnyebb feldolgoznod, tessék: én vagyok Nixon, te meg Ford.
Felmentést kapok, és kellemes végkielégítést,
amivel beszállok a helikopterbe, és elhúzok a naplementébe.
Te pedig megnyugtathatod a népet, hogy vége a rémálomnak.
És ezzel vége is.
Utána azt csinálsz a cégemmel, amit akarsz.
Én nem leszek itt. Faszom se kíváncsi rád, és arra, amit majd a céggel művelsz.
Ez volt az egyezség.
Ha ezt nem tartod be,
akkor nem lesz okom fedezni téged. Szóval, kurva sok szerencsét hozzá!
Szia!
Küldtem sms-t, de nem reagáltál.
Mióta állsz az ajtóm előtt?
Erre inkább nem válaszolnék,
mert az inkrimináló lenne.
- Na jó. - Bejöhetek egy percre?
Persze. Persze, persze.
Basszus! Tudod, mióta nem volt rajtam rövidnadrág, csak úgy?
Az ugye megvan, hogy hajnali fél négykor kelek?
Meg, meg. De mi lenne, ha, mit tudom én, szörfös lennék, érted?
Akkor is kedvelnél?
Ha olyan melóm lenne, ami se nem „vezér”, se nem „igazgató”?
Mi a baj?
Én csak… Én…
Csak egy olyan embert akartam látni, aki embernek néz.
Ez tűnt a legegészségesebbnek.
Értem.
És hát…
Beszélni akartam valakivel, aki ismerte Hannah-t.
Mi a… Bánt valami?
Ez a gondatlansági per.
Ez egy kurva komoly üzleti vállalkozás…
- Értem. - És…
elég…
Könnyű elfelejteni, hogy hús-vér nő volt.
- Így van. - Igen.
Mesélt valamit neked a múltjáról, a családjáról?
Nem nagyon.
Az anyja még régen meghalt, Hannah kicsi volt még.
Nem volt jóban az apjával.
Ugye nem megúszni akarod a kártérítést?
Távolról sem.
A Demokrata Párt Las Vegas-i elnökjelölti vitáját
csak a UBA és a UBANC közvetíti élőben.
Kapcsoljanak oda korábban, és maradjanak utána is,
mert Bradley a vita előtt és utána is bejelentkezik értékelésekkel!
Igazán köszönöm, Alex.
Valentin-nap van, mindenkinek kijár a szeretet.
Oké. „A vállalata pénzügyi elemző számítógépei
mindenre képesek, sőt még le is szopnak.”
Az igen!
„Pár itt ülő lánynak új munka után kell néznie.”
Jézusom!
Várj! Még csak most jön, hogy Bloomberg „dagadt tyúknak” hívja Fergie-t,
Anna hercegnőt meg „lófejű leszbikának.”
- Lófejű? - És „leszbika.”
És még az extra nagy kólát is be akarta tiltani.
- Ami tökre nem amerikai húzás. - Ennyi. Ki vele!
Nem fogom a kóláról kérdezni őket.
Ne már!
- Nem gondoltam, hogy meg kéne. - Kösz.
- De… - Nem a „kéne” a lényeg.
- Undorító. - Tudom. Sajnálom, tényleg,
de alig van időnk.
Borotvaélen táncolunk ezzel.
Ha úgy tűnik majd, hogy hagyom, hogy átgázoljanak rajtam,
vagy a nézők úgy érzik, elfogult vagyok,
vagy rossz kérdéseket teszek fel,
vagy jókat, de nem megfelelő hangsúllyal…
Bármi is legyen…
én kerülök reflektorfénybe,
és nem a szabad világ következő vezetőjének kiválasztása.
És ilyen nincs.
- Jogos. - Nem történhet meg.
Oké.
Mi van még?
Régebben támogatta a szénbányászatot.
- Ez jó. - És jöhet a megújuló energia.
- Egészségügy! - Jó lenne.
Na jó. Figyelem! Ehhez mit szóltok?
Bloombergnél többről van itt szó.
Mondjuk: „Sanders szenátor,
mit gondol, a nemrég előkerült, Bloomberg polgármesternek tulajdonított,
nőkről szóló megjegyzések negatívan befolyásolhatják az esélyeit
Donald J. Trumppal szemben az elnökválasztáson?”
Ez jó. Sanders szenátor, két perce van.
Olyan elnököt érdemlünk, aki az egész népet…
- Jé, Bernie! - …és nem csak 1%-ot képvisel.
- Haver, mondd már ki! - A választók több mint fele nő…
Jaj! Faszom! Pont most?
Bloomberg polgármester véleménye a nőkről…
- Rögtön jövök. Bocs! - …árt a Demokrata Párt megítélésének.
- Beleunt! - Ne utánozd Bernie-t!
Beleunt. De a kézmozdulat frankó.
Audra?
Mi… Micsoda meglepetés!
Alex, iszonyú menő ez az iroda!
Aha, kösz.
Milyen ismét az asztal mögött?
Úgy fogadtak, mint a Messiást.
- Remek. Nagyon jól érzem magam. - Tényleg?
- Figyu, Audra, miért jöttél? - Kicsit korábban érkeztem…
- Aha. - …ebédelni megyek Daniellel.
Gondoltam, beugrom hozzád.
Szerintem mi nem vagyunk ilyen viszonyban.
Igaz, de úgy voltam vele, ha felhívlak, akkor megkérded, miről van szó,
és akkor telefonon beszéljük meg a dolgot,
pedig szerintem ez inkább személyes jellegű.
Milyen végzetes csevej, amit folytatnunk kellene?
Na jó.
Maggie Brener könyve jövő hónapban jön ki,
és az ügynöke azt akarja, hogy az első interjút a YDA-nek adja.
Logikus.
És?
Csak tudni akartam, hogy ez így neked oké-e.
Mert ha nem, akkor nem csinálom meg.
Mi bajom lenne vele?
Mit tudom én? Eleve, azt sem tudom, mi van a könyvben.
Be kell mennem a kiadóba, hogy elolvashassam.
De feltételezem, hogy te vagy a főszereplő.
És azt is, hogy nincs azzal bajod,
ha én csinálom az interjút.
Mert ha lenne, nem csinálnád meg?
Nem hát.
De rémesen örülök, hogy áldásodat adod rá.
Nos, nekem mennem kell vissza. Értékelem, hogy beugrottál.
Csak keményen, Alex!
Tudod, mit, Audra?
Hagyjuk a mellébeszélést, jó?
Én mindig is nagylelkű voltam veled szemben, nem igaz?
Hogy mondod?
Ja, hogy te őszintén így gondolod.
Nahát! Végül is, spongyát rá!
Szeretem abba a hitbe ringatni magam, hogy fordított helyzetben
ugyanezt megkapnám tőled. Szia, Alex!
New Yorkban hét fok is lehet.
Egy hidegfront közeleg, ami…
Következő képet kérem, Tom. Remek. Nagyon jó.
Nyugaton melegebb van, Vegasban 16 fok. Alex, Bradley, beszélek a vitáról.
Nézzék meg a helyi időjárást, ennyi! Fog ez menni. Fasza.
Mia! Mia! Szia!
Ráérsz egy percre?
Miért nem én megyek ki a térre?
Nem küldhetlek ki. Kiszámíthatatlan.
Ezt a totemállat dolgot le kell rendezni.
- Én már bocsánatot kértem. - Aminek egy szavát sem hitték el.
De megbeszéltem Stellával. Van egy terv.
Egyelőre nem mész terepre,
de jövő héten lemész Floridába.
Megnézed a Tah-Thi-Ki Múzeumot, leülsz a szeminol törzs tagjaival,
megismered a kultúrájukat. Egy stáb veszi.
És ezzel le is rendezzük.
Oké. Azaz…
Szívesen elmegyek a múzeumba, és beszélek a törzzsel.
De miért kell ezt felvenni?
Nem tűnne őszintébbnek, ha szabadidőmben tenném?
A közönség úgy miből tudja meg, hogy tanultál a dologból?
Példát mutatsz mindenkinek.
Szerintem ez már azzal is sikerül,
hogy egy keményen dolgozó, első generációs kubai vagyok itt!
Csak nem rasszizmusból kell leckét vennem?
Ezt ma akarod velem lemeccselni?
- Mert ha igen, akkor hozzál nasit… - Ne már!
- …mert sokáig fog tartani. - Nem rád értettem!
Kollektív értelemben mondtam!
Tudod, mi a baj a rasszizmussal?
Azzal nem oldod meg, ha csak mímeled a megoldást.
Stella meg egy kibaszott kamugép.
Ő… Neki az egész előítéletesdi… Mint egy kincsvadászat, olyan.
Láttad, hogy felcsillant a szeme, amikor eldöntötte, hogy jobber vagyok?
Szóval, ha a rasszizmus… Ha az velem a probléma,
azt megoldom fű alatt.
De nem leszek Stella eszköze egy képernyőn folytatott harcban.
És nem fogok nyilvánosan térdre borulni a progresszív bullshit-oltára előtt.
- Érted? Sajnálom, de nem. - Yanko…
Sőt, nem sajnálom, és nem teszem meg.
- Rena, magunkra hagynál minket? - Hogyne.
- Szívesen. - Király vagy.
Mizu? Olyan sokáig odavoltál, hogy mindenkit elengedtem.
Semmi gáz. Nos, Audra beugrott hozzám.
Maggie a YDA-n fogja promótálni azt a kurva könyvet.
És bejött, hogy az áldásomat kérje.
Mintha anélkül nem csinálná meg.
A könyv attól függetlenül megjelenik, hogy Maggie
- bemegy-e a YDA-be vagy sem… - Tudom, Chip! Tudom!
Csak kerítsd meg nekem a könyvet!
Szerezzek neked egy…
- Mégis, hogy? - Igen.
- Nem fogják a kezembe nyomni! - Ezt a tré hozzáállást!
- Ez nem… - Egy hete vagy itt,
- és tök béna lettél. Ne már! - Csak realista vagyok.
Pedig meg kéne kerítened, mert lefogadom, hogy kiemelt szereplő vagy benne.
Ebben biztos vagyok.
- Bocs, ez genyóság volt. - Igen, az.
De tudod… mindegy. Jogos. Nagyon sok dolgunk van.
- Foglalkozhatnánk ezzel? És… - Nekem ez most nem megy.
Képtelen vagyok… Haza kell mennem.
- Mindegy, csak el innen. - Hát…
Nem maradnál még egy kicsit?
- Madeleine beugrik, és… - Ó, baszki!
Figyelj, nagyon szívesen, de most…
Őszintén mondom, van valami a hátammal. Valami nem stimmel.
Haza kell mennem.
- Sajnálom, oké? - Persze, megértem.
- Jó. Akkor pihenj, és… - Sajnálom. Rápihenek.
- Én nem… Boldog Valentin… - Boldog Valentin-napot!
Ez az utolsó. Megvan minden, ami kell?
Szerintem igen.
- Nem is volt olyan nagy ördöngösség, mi? - Nem.
Köszönöm a segítségét. Szívből.
Nélkülem is eltölthetné a karantént.
Miért nem úgy döntött?
Kedvelem a társaságát.
Nem akarom, hogy azt higgye…
Mi… Nem fogok lefeküdni magával.
Nem úgy értettem. Én… Én…
Bocs, ez… Én nem…
Én… Én csak… Örülök, hogy itt van.
Örülök, hogy segíthetek a doksiban. Ennyire vagyok… Ennyi.
Tudom.
- Nem maga miatt. - Azt is tudom.
Maga gyönyörű nő.
Maga jó ember.
Kedves, vicces, jó társaság.
Tudom.
Csak elég sérült is vagyok.
Tudom.
Akkor miért maradna?
A sérülésben nagyon otthonosan mozgok.
Azt nem mondta, hogy jó az ítélőképességem.
- Itt is van. - Köszönöm, Jasmyn.
- Szia, megjöttél? - Hahó!
Bocs, egy pillanat, jó?
Szóval ez a TMS?
Ez csak a vitaközpont. A TMS csak egy név.
Csak nem le akarsz nyűgözni a beígért Alex Levy-találka előtt?
Ó, baszki, bocs!
Elfelejtettem szólni neki, és le kellett lépnie.
- Ó! Valentin-napi tervei vannak, vagy… - Nem, nem… Csak…
Elég kemény volt a mai nap, és…
El se hiszem, hogy igent mondtam neki. Szóval…
Figyu!
Mindegy, mi történik, megoldjuk, jó?
Én tanítani fogok, te meg…
Alpakkát tenyésztesz, és vitakört tartasz nekik.
- Rendben? - Rendben.
- Oké? - Ja.
Elmegyünk valahová?
- Persze, csak összeszedem a cuccom. - Oké.
Rendben.
- Szia! - Hali!
A magángép a Teterboróról száll fel holnap délután egykor.
Négykor érsz Green Baybe.
- Minek is mész Green Baybe? - Magánügyben.
És csak te tudsz róla.
Foglaljak szállást is?
Mert a géped holnap visszajön.
Nem, nem kell. És mondd le a vegasi utamat!
Stella majd viszi a boltot.
- Túl sok dolgom van. - Persze, nem gond.
- Az útiterv a naptáradban van. - Remek.
- A gyümölcsleved. - Köszönöm.
Jut eszembe, tudod, kik jöttek össze?
Laura Peterson és Bradley Jackson.
Ugyan már!
Hát, azt nem tudom, hogy randiznak-e,
nem világos, hogy mennyire komoly, de a haverom látta őket együtt…
Senki nem szereti a pletykafészkeket, Kyle.
Ja, értem.
Nem. Nem. Nem úgy értettem.
Nem igaz.
De amit mondtam, áll. Ne pletykálj, Kyle!
Oké. Oké.
- Jó utat! - Kösz.
Na ne!
Maradhatok is.
Nem állhatsz karikás szemmel az igazgatótanács elé.
Megmondom nekik, hogy felejtsenek el,
míg téged vissza nem vesznek.
Komoly.
Nálam az előny.
Ne tedd!
Jobb… Jobb így nekem.
Komolyan.
Nem úgy tűnik?
Nagyon fura lesz a cég nélküled.
De megvannak az előnyei is.
Akkor a karikás szem nem is lenne olyan nagy tragédia.
Ez az interjú Pete Buttigieggel honnan jött?
Nos, nem voltunk együtt Valentin-napon,
én meg felhívtam Pete-et,
és csodák csodája, igent mondott.
Ó, bazmeg!
Van nálad fájdalomcsillapító?
- Fáj a fejed? - A hátam. Már tegnap is mondtam.
Oké, vettem.
Bocs!
- Kerítsünk orvost? - Vitát kell moderálnom.
Küldethetek egyet a szállodába.
Ezért még pedáloznod kell.
Helyes.
Mi a faszt keres ez itt?
- A UBA-nél dolgozik. Én nem… - Leszarom. Ne már!
- Kényelmetlenül érzem magam tőle. - Miért? Nem…
Mit tudom én! Mert nem kedvel?
- Sose szeretett. - Nem igaz.
Soha nem volt kedves velem, és nem tudom az okát.
- Neked meg mi bajod? - Nem tudom. Gőzöm sincs!
Nem tudom. Csak… Valami… Nem vagyok jól. Valami nem stimmel.
Stresszes és fáradt vagyok. És a hátam…
Úgy érzem, mintha a testemben lakna valami szörny,
és egyszerűen… nem tudom kiűzni. Nem tudom kiűzni.
Teljesen…
Ezért kéne…
Keríts már egy gyógyszert, az isten szerelmére!
Keríts magadnak!
Mit mondtál?
- Hozom. - Mondd… Oké.
Köszönöm.
Hé, maga!
Miből gondolta, hogy csak úgy besétálhat ide?
Ó, elnézést! Nincsenek nyitva, Mr. Shoenfeld?
Én…
- Cory Ellison vagyok. - Tudom.
- Perben állok magával. - Pontosan.
Ide hallgasson,
nem akarom magától azt hallani, micsoda remek lány volt Hannah,
- és hogy mennyire sajnálja. - Megértem.
Remek, de a kérdésemre még mindig nem kaptam választ.
Miből gondolta, hogy rendben van,
hogy csak úgy besétál ide?
Egyáltalán nincs rendben.
De ügyvédek nélkül szerettem volna beszélgetni.
Először is, a perben szemben álló felek vagyunk,
de az ügyet illetően egy oldalon állunk.
Minden felelősség a tévét terheli,
és meg kell fizetniük érte.
119,2 millió dollár a UBA-nek meg sem kottyan.
Magára nem vonatkoznak a szabályok, ugye? Azért pofátlankodott ide.
Ezt nagyon meg fogják keserülni.
Fogjuk? Többes számban?
A UBA egy cég. Egy részvénytársaság.
Azt nem lehet megbántani.
Akkor meg minek jött ide?
Fogadja már el a kibaszott pénzt! Vegye el!
Nem fogja magát jobban érezni tőle, de ez van, és kész!
- Állapodjon már meg a UBA-vel! - Ne üvöltözzön velem!
Nem üvöltök! Ez távol van az üvöltéstől!
Csak egy kis értelmet vernék az agyába!
Zárva vagyunk!
Nézze,
a megállapodást akkor fogadjuk el, ha megegyezik Fred Micklen
lelépési pénzével.
Én kifizetném magának, ha rajtam múlna.
De az igazgatótanácsnak és a részvényeseknek felelek,
akik soha nem egyeznek bele a 119,2 millióba, és kész.
Mi ütött beléjük akkor, amikor kifizették annak a rohadéknak?
A bíróság fogja majd,
és szépen kihajítja a keresetét, azaz nem kap semmit. Egy vasat sem.
Kérem, fogadja el, amit kínálnak! Az is valami.
És ennél nem kap jobb ajánlatot. Kérem, hallgasson rám!
Mindjárt 70 leszek.
A pénz nem jelent semmit számomra, hacsak fel nem támaszthatom Hannah-t,
vagy vehetek belőle egy jobb apát.
Mr. Shoenfeld, a lányát a sajtóban fogják meghurcolni.
Meghurcolni?
- Megpróbálják majd… - Ó, ja, hogy „ők”. „Ők” csinálják.
Nem maga, ők.
Igen, ők, és nem én. Magamtól jöttem ide.
Én csak tisztességes bánásmódot akarok a lányának.
Azt mondják majd, hogy már azelőtt gondjai voltak,
- hogy belépett volna a UBA-hez. - Miféle gondjai?
Azt írják majd, hogy drogfüggő volt…
már jóval a UBA előtt,
azelőtt, hogy Mitch Kesslert vagy Fred Micklent megismerte.
És…
És azt is, hogy információért cserébe feküdt le emberekkel.
Rémes dolgokat. Szándékosan rémeseket.
A maga életét akarják megnehezíteni vele.
Azt akarják, hogy tűnjön el.
Igazak ezek a dolgok?
Holnap Erickel együtt megismerkedtek Deena Phammel,
és a nap hátralevő részében elpróbáljuk a vitát.
Korán le kell feküdnöd, hogy a TMS hétfői kiadására felkelj. Négykor kezdünk.
Vegasban vagyunk, a buli akkor indul.
Az kéne még csak. Melózzunk, és húzzunk innen!
- Jól van, oké. - Fél óra, és jövök.
- Szia! - Figyelj!
- Minden rendben lesz. - Tudom.
- Simán le tudod hozni. - Sima liba.
- Semmi rossz nem fog történni. - Semmi rossz nem… Bazmeg!
- Bazmeg! Faszom! - Bazmeg! Kurva élet!
Meglátott?
- Ott van… Mit művel? - Nem igazán… Nem. Várj…
- Fejet le! - Ne nézz oda!
Oké. Tegyek úgy, mint aki keres valamit?
- Maggie… Meg ne fordulj! - Köszönöm.
Elment. Tiszta a levegő. Látod? Nincs gáz.
Pont most mondtad, hogy nem lesz gáz. Jézusom!
Hozd vissza! Fido! Jó kutya!
Remek! Gyere csak! Vedd el!
Itt van. Tessék. Na!
Bravó!
Hahó!
Fogd a vírusodat, és húzzál vissza Kínába!
Mi van?
Meg ne fertőzz a vírusoddal, sárga kurva!
Fogalma sincs, miről beszél. Olvasson utána!
Kapd be, ferde szemű kurva!
Ne terjeszd itt a denevérvírust!
Mi a fasz?
Ostoba tahó! A nő koreai, te gyökér!
Te is húzzál vissza a szaros hazádba,
és tűnj el az enyémből, faszfej!
Vegye le rólam a kezét!
Hé! Hé, hé, hé! Nyugi! Állj le!
Jól van, jól van! Nyugi!
Bazmeg!
Köszönöm, Sanders szenátor.
És ezzel vége is a ma esti vitánknak.
Köszönjük moderátortársaimnak,
a jelölteknek, és természetesen önöknek,
a helyszíni közönségnek és a tévénézőknek.
A nevadai jelölőgyűlés most szombaton lesz,
a dél-karolinai egy héttel utána.
Aztán jön a március 3-i Szuperkedd, ahol sok minden eldől.
Mi önökkel együtt követjük az eseményeket.
A UBA teljes stábja nevében köszönjük. Alex Levy vagyok, jó éjszakát!
Remek próba volt, emberek!
- Mára végeztünk. - Kaphatnék egy fájdalomcsillapítót?
- Tudom, Vegasban vagyunk… - Aha.
…de ne vesszen meg senki! Takarodó 11-kor.
Holnap reggel nyolckor kezdünk, rögtön a TMS után.
Jó lesz.
- Jó? - Aha, az.
Iszunk egyet?
Veled?
Nem látok itt mást rajtam kívül.
- Rendben. - Gyere! Tudok egy pocsék helyet.
- Tetszeni fog. - Oké, csak segíts felállni!
- Jól vagy? - Nem baj, ha te leszel a kerekesszékem?
- Nem, dehogy. - Jesszusom!
Semmit nem tud Viola professzorról?
Nem. Remélem, jól van.
Azóta részese a mindennapjaimnak.
Állandóan újranézem a videót.
Csodálja a munkáját?
Nem, nem azért.
Egyre idegesebb leszek, ahogy nézem.
- Pedig nagyon jó. - Nem tudom.
Csak azt látom… Igen, az.
Bocs. Remek.
De csak a kihagyott lehetőségekre figyelek fel.
- Érti? - Pedig nagyon jó.
Magának ez új helyzet.
De még akkor is jó lenne, ha nem lenne újonc.
Több rutinra van szükségem.
- Kéne… - Amint vége ennek a COVID-izének,
annyi rutint szerezhet, amennyit csak akar.
Meló, az lesz, csak bírja!
Adjon nekem interjút!
Inkább nem.
Sokat segítene.
Ez jólesik.
De amikor legutóbb ilyen helyzetben voltam,
nagyon rosszul sült el.
Értem, de ebben az esetben csak én látnám.
És csak a gyakorlás miatt.
Ne izéljen már! Két hétig itt leszünk bezárva.
Oké, vettem.
Csak arra a kurva könyvre tudok gondolni.
Értem én.
- Én is aggódom. - Szerinted mi lehet benne? Nos?
Gőzöm sincs. A vegasi dolgok tutira.
Oké, de ha az benne van, ki súgott neki?
Nem tudom, benne van-e, de ami a súgót illeti,
lehet, Mia beszélt vele.
Hát, nincs odáig értem most,
amit valahol megértek.
Az az este volt, amikor Mitch megkért, hogy vegyem ki a csapatából,
én meg kurvára meg is tettem.
Na, az benne lehet.
Te meg úgy reagáltál, hogy nem kell Mitch levetett gönce.
Mi van? Hé!
Mi… Most mit izélsz? Ezt mondtad. Nem emlékszel? Mi a…
Nem, nem emlékszem.
Pedig igaz.
Azt mondtad hogy tőled Mitch szarhat oda, ahol eszik, de ne rád lőcsölje.
- Tudom, hogy nem úgy értetted… - Nem. Nem mondtam ilyet.
Nem ítélkezem…
Pedig kéne, ha ilyeneket mondanék.
De nem mondtam.
- Oké, felőlem! Nem mondtad. - Ne, ezt ne, jó?
- Mit? - Pöcs vagy.
- Remek. Mit akarsz tőlem? - Ez meg lekezelő.
Tudd, hogy nem mondtam ilyet!
Te…
Állandóan ezt csinálod. Te…
Egy csomó kínos dolgot, hogy, hogy nem, elfelejtesz.
És ez rém frusztráló.
Jesszusom!
Mi van?
Látom, bezzeg te mindenre emlékszel.
Beszéltél Maggie Brenerrel?
- Igen, de bizalmasan. - Jesszusom!
- Ne… Nem… Nem az… - Jesszusom!
Hihetetlen! Visszajöttél velem melózni, de azt kihagytad,
hogy kiöntötted a szívedet Maggie Brenernek, bazmeg!
- Öntötte a tököm, jó? Én… - Ó, bazmeg!
Segítettem! Jófejségből! Ne felejtsük el, hogy te…
- Te meg kirúgattál, bazmeg! - Hogyan… Dehogy!
- Én ugyan nem! - Mi… Ez hogyhogy?
És mi az, hogy segítettél? Ez mit akar jelenteni?
- Mire céloztam? - Aha.
Mindennek ellenére, az összes szarakodás mellett, én…
- Intéztem egy kis PR-t neked. - PR-t?
- Nem úgy értettem. - PR-t nekem? Szerinted rám fér?
- Ne már! - Vettem.
Szóval te is valami rémes alaknak tartasz.
Fasza, már egy szövetségesem sincs.
Elképesztő.
- Hol a kurva szobám? Faszkalap. - Hé, nyugi!
- Higgadj le, jó? - Az istenit! Várj, várj! Jaj! Jaj!
- Jól vagy? - Aha, csak… Egy pillanat!
- Asszem, arra van. - Na jó, figyelj!
Nem azt mondtam, hogy szörnyű nő vagy!
- Ó, faszom! - Én csak… Hadd segítsek…
- Húzz innen! Hozzám ne érj! - Én csak…
Baszki! Sajnálom.
Azt akartam, hogy valaki megtudja, hogy nem vagyok gyökér.
- Érted? Beismerem. - Értem. Vettem.
El akartam mondani, hogy én szivárogtattam.
Értem.
- Jó. - Jó?
Hősként akartál feltűnni.
És, izé… Ez mit jelent számomra? Én mi vagyok így?
Te… te vagy.
Ennyi.
Ez a kurva könyv! Az agyamra megy!
Kurvára az agyamra megy a kibaszott könyv! Faszomba már!
A sztorit kiszedtem mindenhonnan, kivéve a The Vaultot.
Bassza meg!
Ha megjelenik, Shoenfeld meghátrál?
Fred ezt akarja, nem?
Nem, az apja tovább harcol majd, de vagy elbukik,
vagy a bíró hajtja el, de most ez lényegtelen.
A lényeg, hogy nem akarom, hogy meghurcoljanak egy halott nőt.
Most a pénzem ellen beszélek, de nem kurvára mindegy?
Az apjának igen.
Nekem nem.
Személyes ügy?
Eszedbe ne jusson!
Vettem.
Ami a The Vaultot illeti, nem tudom, mit mondjak.
Amint leigazolják az infóikat, lehozzák.
Egy ilyen oldalnál csak egy dolog állíthatja le.
Egy még zaftosabb sztori.
Értem.
Rohadt jól érzem magam.
És én még vitát akartam moderálni!
Akkor nem lett volna időnk egymásra.
Nem pocolhattam volna,
és nem ehetnék 15 féle, rohadtul össze nem illő kaját,
és mindezt a UBA számlájára.
Jut eszembe, láttad Alex arcát?
Azóta van ilyen savanyú képe, hogy megérkeztünk.
Valahol azért sajnálom.
Ne sajnáld!
Történt valami kettőtök közt?
Az tiszta, hogy nem kedveled, csak az nem, miért.
Te sem vagy érte odáig. Ez volt bennünk a közös.
Tudom, hogy mondtam dolgokat, de…
Nem is tudom, van benne valami, amiért állandóan megsajnálom.
Csak várd ki a végét!
Nem kell elmondanod, ha nem akarod.
Elmondom én.
De nem azért, mert kikényszerítettem,
- vagy nyaggattalak, érted. - Elmondom!
El hát. Nincs titkolnivalóm.
A YDA-t vezettem éppen. Jól is ment.
És a szakmán belül csak nagyon szűk körben tudták, mi vagyok.
Aztán megjelent Alex. Egy eresztéssel utánam.
Összebarátkozott az én barátaimmal,
eljárt közénk.
Bezzeg velem sehová nem jön el.
Ja. Akkoriban másnak mutatta magát.
Kicsivel lazább volt.
És vidámabb.
De mindig is karrierista volt.
Na szóval…
miután megismerte a barátaimat,
azt is megtudta, hogy leszbikus vagyok.
És úgy tűnt, semmi baja nincs ezzel.
De nem sokkal utána a Your Day, America vezetősége is megtudta.
Micsoda? Arra célzol, hogy…
- Honnan tudod? - Nem tudom.
De azt igen…
hogy egyike volt azoknak,
akik nem álltak ki mellettem, amikor borult a bili.
Nem keresett többé, nem hívott sehová.
És eszembe jutott,
hogy egy nap a Fifth Avenue-n messziről kiszúrtam,
hogy felém közeleg.
Meglátott…
és átment a túloldalra, nehogy összefussunk.
Ezt soha nem felejtettem el neki.
Azta! Nem kérdezted meg tőle?
Mégis, mit?
Nem tudom.
Nem. Nem pazarolom az időmet olyanokra, akik csak káoszt hoznak az életembe.
Az élet túl rövid ehhez.
Az élet kaotikus.
De arra itt van ez.
Nyilvánvaló, hogy a családodnak speciális viszonya van a piával.
Ki ír nekem sms-t?
Csak Cory az. Kérdezi, hogy ágyban vagyok-e már.
„Kedves Mr. Ellison, aludtam, míg fel nem vert az sms.”
Szerintem kedvel téged.
Nem, csak nem bízik abban, hogy követem az instrukcióit.
Na jó, hagylak, hadd üzizz a pasiddal…
- És majd… - Nem a pasim.
Majd jövök. Ja.
NEM VESZED FEL A TELEFONT?
- Szia! - Nem csörgött a telefon.
Fura. A 735-ös szobát kértem,
- a nyugati toronyban. - Bazmeg!
Meglepett, hogy nem ébredtél fel rá.
Hát, tudod, hajnalban kezdek a TMS-ben,
és utána jön négyórányi elemzés.
Gondoltam, alszom egy kiadósat előtte, de…
Még az ausztrál férfirevüt is kihagytam…
Oké, ez már nem érdekel.
Ha nem érdekel, akkor hagyjál aludni!
Ne, várj! Nekem… A tanácsodra van szükségem.
- Gáz van? - Figyu, Bradley!
- Bradley. - Cory az!
Jesszusom, bocs!
Bocs, itt vagy még?
Aha… Ja, bocs. Egy pillanat!
Istenem!
Aú, aú! Istenem!
Baszki!
Faszomba már!
Aú!
Szóval a sztori még mindig az éterben van.
És az apját nem érdekli?
Ezt nem mondanám, de mély a gyásza.
Nem érdekli a pénz, szóval…
Ha nem tudom megakadályozni, hogy megjelenjen,
akkor meg fog.
Egy dolgot kért csak, hogy a neve ne jelenjen meg sehol.
Az már kikerült, de ez sok fokkal durvább annál.
Jézusom, ebbe belepusztult volna.
Hogy mindezek után valami gátlástalan, drogos kurvának állítják be.
Elbaszott egy világ.
Tudom.
Miért nem szólsz oda a The Timesnak,
és mondod el nekik, hogy Fred rágalmazza Hannah-t?
Vagy azért nem akarod, mert kirúgnának,
hiszen a tévé érdekével pont ellentétes?
Dehogyis! Igyekszem jót cselekedni, Bradley.
Miért mindig ezen jár az agyad?
Nézd!
Hannah neked öntötte ki a lelkét.
Olyan dolgokat mondott el, amiket senkinek.
És ha tetszik, ha nem, te vagy az én erkölcsi iránytűm.
Ilyen minőségedben kérdezlek,
és mint azt a személyt…
akit minden ismerősömnél jobban foglalkoztat, hogy mi helyes.
Ha találtam egy megoldást arra,
hogy megakadályozzam Hannah nyilvános megszégyenítését,
akkor lépjek?
Azt teszem, amit mondasz, mert az lesz a jó döntés.
Minden eszközzel akadályozzam meg a sztori megjelenését?
Igen. Kétségtelenül.
És én is töröm még rajta a fejemet.
Oké, köszi!
Nagyon értékelem.
És most aludj!
Nem telefonálok fel hozzád még egyszer.
Rendben, jó éjt!
Forgunk.
Csak tessék, ráérünk.
Azt kérdezte, szerintem mi rosszat tettem.
Elbasztam, semmi kétség. Semmit nem szabadott volna megtennem.
Nem akartam ez a pasas lenni.
Nem akartam bántani senkit.
Nem akartam, hogy azt feltételezzék rólam,
képes vagyok bántani valakit.
És az egyik nő, Hannah Shoenfeld, meghalt.
És ennek nem szabadott volna megtörténnie. Mert ez…
Arrogáns voltam, és figyelmetlen,
és azt hittem, ő is akarja.
Ha el tudta volna mondani…
Utólag olyan egyszerűnek tűnik…
Ha nem hisz nekem,
miért pazarolja rám a kurva idejét?
Az a fickó egy szörnyeteg.
És bármennyire szörnyen hangzik is,
az, hogy lefeküdtem vele, közel sem…
a… a legnagyobb hibám volt.
Egy éve, a sajnálatos események közepette
teljesen elment az eszem.
Olyan voltam, mint egy ijedt kis állat, ami visszaigyekszik a vackába.
Sarokba szorítottak, erre mit teszek?
Hannah-hoz fordulok segítségért,
ami elképesztően nagy baromság volt.
De megtörtént. Elmentem hozzá.
És ő elmondta, mit érez.
Elmondta, mennyire fájt neki a dolog.
És annyira egyértelmű volt,
hogy mennyire fáj neki!
De én nem vettem észre.
Nem értettem, miért érez úgy.
És csak nyomultam tovább…
…és szörnyű dolgokat mondtam.
És így… Ez volt a legnagyobb bűnöm.
Mert…
Nem lehet a tudatlanság számlájára írni.
Tudtam, hogy mit csinálok, de akkor is megtettem.
Beszélnünk kell.
Faszom! Jaj!
- Jézusom, Alex, jól vagy? - Ó, baszki!
Jaj, ne pazarold az időmet olyan kérdésre, ami egyáltalán nem érdekel!
Egy pillanat! Nem akarlak szenvedni látni.
Nem érdekel. Leszarom, hogy nem akarsz szenvedni látni.
Akkor is látnod kell.
Nem okozhatsz fájdalmat a könyveddel, amiben összehordasz mindent,
nem koslathatsz utánam, hogy kínozz, hogy utána úgy tegyél, mint akit érdekel.
Először is, nem utánad koslatok, elnökjelölti vitára jöttem.
Ja, amit nekem kéne moderálnom, bazmeg!
És nem hordtam össze semmit. Mindent lecsekkoltam.
Engem nem kérdeztél.
Bárki, aki azt állítja, hogy ismeri a magánéletemet, hazudik.
Alex, többször is kerestelek.
Mindent elkövettem, hogy fair legyek, veled is és mindenki mással.
Fair? Akkor nem írnál rólam a könyvben!
Ez téged nem érdekel.
Alex, kicsit késő van ahhoz, hogy beronts a szállodai szobámba,
hogy itt toporzékolj.
Mit akarsz tulajdonképpen?
Látni akarom a könyvet.
Nincs nálam példány.
Ez mekkora kamu! Ne kábíts már!
Jövő hónapban jön ki. Te… Hol van? Elő vele!
Mondtam.
- Ne már! Hol a picsában van, Maggie? - Mondtam.
- Nincs nálam példány. - Ezt nem veszem be.
- Az nem az. - Menten kiderül.
AZ ÁGY SÖTÉT OLDALA
Jézusom!
„Az ágy sötét oldala.
Korrupció, eltussolt botrányok és kulturális krízis
Amerika első számú reggeli műsorában.”
Mi ez? Mi ez?
Mi a faszom ez?
Borítóminta.
Mi van a könyvben?
Semmi olyasmi rólad, amit ne tudnál magadról.
Maggie, mondd el, mi van a könyvben! Tudom, hogy nem lesz hízelgő számomra.
- Nem kedvelsz. Soha nem kedveltél. - Ez nem igaz.
- Melyik része? - Hogy soha nem kedveltelek.
Van valami konkrét dolog, amire kíváncsi vagy?
Laura Peterson azt sugallta…
A lefeküdtél-e Mitch-csel sztori. Ez aggaszt.
Ezt állítod a könyvben?
Igen.
Hát, pedig nem igaz.
Én nem… Ki mondta?
- Alex. - Jesszusom!
Ez rágalmazás! Érted?
Maggie, ezt tedd helyre, jó? Ajánlom, hogy kijavítsd!
Ellenkező esetben, esküszöm, nagyon megkeserülöd.
Nem viccelek.
Ha nem igaz, perelj be!
A könyv készen van, nem írok át semmit.
És ezt a kis epilógust sem írom bele.
Látod, tényleg érdekel, mi van veled.
Elnökjelölti vitát kell moderálnom,
miközben te szenzációhajhász sztorikat találsz ki
mindenféle nímandról, akik érdektelen dolgokat művelnek.
Közben nekem a képernyőn meg
a nőtársadalmat vagy mi a tökömet kell képviselnem.
És ebben te is benne vagy, érted?
Ne tedd ezt velem, Maggie!
Ne mosd össze a nevem vele így!
Őszintén, Maggie, ha kibaszol velem, meg fogod… Bazmeg!
Kibaszol az egész országgal! Jézusom! Picsába! Bazmeg!
Alex, nem kéne esetleg lefeküdnöd?
Istenem!
Mitch.
- Beszéltél Mitch-csel. Ő mondta? - Beszéltem.
Röviden. Bizalmasan.
De idézhetem, mit mondott.
Azt mondta: „Menj a faszomba!”
Most akkor én megyek.
Aú! Baszki! Picsába!
Jézusom!
DEMOKRATA PÁRTI ELNÖKJELÖLTEK VITÁJA ÉLŐBEN LAS VEGASBÓL
Jó estét mindenkinek! Eric Nomani vagyok.
Las Vegasból jelentkezünk.
Ma este itt lesz velünk
a Las Vegas Weekly újságírója, Deena Pham,
és egykori műsorvezetőtársam,
a UBA The Morning Show-jának társműsorvezetője, Bradley Jackson.
Alex Levynek gyors felépülést kívánunk!
Jobbulást, Alex!
A feliratot fordította: Varga Attila