Stojíš mi v cestě.
Máš zlost. Proto s tebou chci mluvit.
- Tohle nespravíš. - Máš pravdu.
Ale radši ti teď něco řeknu, protože už jsi naštvaná
a chci, abys to věděla od počátku.
Žádná tajemství.
Jo, žádná.
Myslím, že nakonec budeš ráda. Je to dobrý pro tebe i pro pořad.
Šel jsem za Alex, aby s tebou moderovala, a ona do toho jde.
Podepíšeme to a co nejdřív půjde na obrazovku.
Rozumím.
Tak to je.
Jdi nahoru a trochu si odpočiň.
Vedla sis dnes skvěle
při dirigování tý televizní symfonie opilců.
Neboj. Bude to dobrý.
- Co? - Všechno se to vyřeší.
Neříkej mi, že se to vyřeší.
Už jsi mi lhal dost. Víš, je to sranda.
Život se ukazuje jako série zklamání,
mezi nimiž je čas akorát na to, aby tě zaskočilo další.
Jsem tvůj šéf. Dohlídnu na to.
Aha, jsi můj šéf? Já myslela, že jsi můj kamarád.
Jdi do prdele.
Víš co, myslím, že na mě něco leze.
Jak jsem celou noc stála na mrazu a dělala pro tebe tuhle debilní práci.
Ráno asi nezvládnu přijít.
Obchod
Rodina bývalé pracovnice žaluje UBA za smrt z nedbalosti
Kurva.
Fajn.
PŘEJETÍM PŘIJMĚTE
Zlom vaz při urovnání nařčení z neúmyslného zabití
po sexuálním napadení.
Je to věc PR stejně jako právní.
- To si piš. - Hele.
Otec Shoenfeldový to jistě nepožene k soudu.
Tak probereme vyrovnání.
Už to přeháněj.
Nedbalost při najímání, udržení nebo dohledu, povinnost zachraňovat.
Cory, pomoz mi.
Jejich právník je v tom až po uši.
- Zastrašíme je. - Ukonči to. Dej jim, co chtěj. Zaplať.
Nejde to odčinit, tak ať to zmizí. Tisk nám dává co proto.
To s Rayem, absence Bradley, cena akcií,
Fredův odér ve vzduchu.
Řešení je jednoduchý. Zaplať a ukonči to.
Musíme to sladit s týmy Freda a Mitche.
Odsouhlasí to. Jen podepsat mlčenlivost.
Víš, normálně bych tuhle radu nedal,
ale dneska je všechno tak ujetý.
Možná bychom neměli chtít podepsat mlčenlivost.
Všichni padouši už jsou pryč. A vyznívá to pak horší, než to je.
O co horší to může být?
Koukni. Je to hrůza, ale…
A nerad to říkám, ale určitou mlčenlivost už máme zajištěnou.
Prosím?
No…
Ona nemluví.
Hotovo. Zhasnout. Konec zábavy. Máš padáka, Richarde.
No tak. Vypadni. Zdejchni se.
Vem kramle. Za pár minut mám další schůzku.
Padáka má jen on, ale odejít musíte všichni.
Informujte mě o vyrovnání.
A vrátil se někdy? Ne, nikdy se nevrátil.
Jeho osud je stále neznámý.
JAK SE DO LESA VOLÁ…
TA ŽALOBA. ŠMARJÁPANO.
JÁ K TOMU NEMŮŽU ŘÍCT…
Jdeme dovnitř
a co nejrychlejc zas ven.
A co, tak mě lidi uvidí? Dělala jsem tu 15 let.
Můžu se jen zastavit a říct: „Ahoj.“
Jo. No jasně.
Jen že televize utrácí majlant,
aby z tvého návratu udělala velkou událost.
A smlouva není hotová.
No tak tu smlouvu dotáhni, Dougu.
Na tohle čekám celou kariéru, jasný?
Chci vidět svou kancelář na ředitelským patře.
To není moderátorský patro.
Tady se dělají rozhodnutí. Řídím vlastní osud.
Je to za rohem.
- Alex Levyová. - Sklonit hlavu.
Zdravím.
Alex si to tu jen prochází a zdraví bývalé kolegy.
- Tedy i vás. - Jo.
Ne, já ji neznám. Díky, co jste udělala.
No to…
No teda.
Nechte toho.
Prosím. Děkuju. Roztomilý.
- Zdravím. - Jsi hrdinka.
Zmlkni, Dougu.
No teda.
- Paráda. - Ježíši.
Jen protože UBA+ funguje přes předplatné,
nedošel prostor pro další možnosti.
Pravidla hry se mění.
A to děláte i vy.
Dorexer přeci změnil pravidla v léčbě revmatoidní artritidy.
Moje máma zase skáče jak kamzík. Vrátila se jí vitalita.
Je tady.
- Fakt tady? Viděl ji někdo? - To asi zjistíme.
Moc se omlouvám. Zavolám zpátky.
Cybil na dvojce, problém s Bradley.
Ježíši. Ona to zbabrá.
Jo, Bradley to přehání.
Myslím Alex. Můžeme to už zveřejnit?
Míříme na pondělí. Ať Bradley počítá s tiskem.
Hodiny tikají. Tik tak.
Fajn. Jo, je otevřeno.
Alex Levyová.
Vítej zpět.
- Ahoj. - Ne, nevstávej.
Prosím. Jen seď. Ty vstaň, Dougu.
- Víš co? Podlaha je v pohodě. - Posaď se, jestli najdeš židli.
Mám ji zabudovanou.
Tohle je samozřejmě nová…
Tedy pro tebe nová… Prezidentka UBA News Stella Baková.
Zdravím. Jo, moc… Moc ráda tě poznávám osobně.
Ježíši. Vždyť jsi dítě.
To je lichotka. Mít já takovou pleť.
Díky.
Snad všichni odejdeme v původním těle.
Jen jsme zašli pozdravit.
A kdybych to věděl předem, řekl bych, ať nejezdíš,
než slavnostně vyhlásíme, že se vracíš.
Ale dal bych ti kytky.
- Aha. Tak jo. - Víš co?
Omlouváme se. Víme, že to chceš ohlásit v pondělí.
Ale Alex prostě… Tak…
Tak strašně chtěla jet,
že by ji neudržel ani pár volů.
No páni. Originální.
Prý máš nějaké nápady k pořadu Alex Levyové v hlavním čase?
Vlastně jsme o tom teprve mluvili.
A krystalizují nějaké dobré nápady.
Super.
Moc rádi si je vyslechneme.
Jsou v plenkách. Takže, no, předneseme vám je najednou, až přijde čas.
Paráda. Fajn. Producenti? Co myslíte?
Nejdřív uzavřeme dohodu, ne?
Bože, Alex. Běž do studia. Je tam nová kuchyň.
- Do studia nechoďte. - Jo.
- Nechoď do studia. - Já…
- Promiň… Fajn, Isabello. - V pořádku.
- Pardon. - Fajn.
No, jde o to, jestli můžu být upřímný, Alex,
že jsi v tuhle chvíli taková naše nezpůsobilá dobrá věc.
Až ohlásíme tvůj návrat, bude to ohromná novina.
A to bude skvělé pro tebe, mě, stanici
i The Morning Show. Vrací se nám hrdinka.
A jen nechceme…
Nechceme zbabrat tu PR kampaň, co začne v pondělí.
Opakuju, pokud bude smlouva.
Smlouva bude, Dougu. Jo.
Počkej, tak se mám sejít s Bradley a probrat s ní tu PR kampaň?
Vím, že jsou potíže.
Ne, jen s ní něco dolaďujeme.
Ale bude to dobrý.
Myslím, že by bylo fajn, kdybys ji kontaktovala a řekla jí,
že máš velkou radost, že zase budete Alex a Bradley.
- No určitě. Má radost? - Má velkou radost.
Jen jsme se chtěli zastavit a říct ahoj. Takže ahoj.
Řekni ahoj, Stello.
- Ahoj. - Nazdar.
Fajn.
Víte co? Co kdybychom my tři
zítra povečeřeli u mě doma?
A probereme, jak bude vypadat velký návrat Alex Levyové do The Morning Show
a přesun do tvého nového pořadu v hlavním čase.
Rád bych to intimní. Bez urážky, Dougu.
Mě neurazíš, Cory.
Paráda. Já můžu.
- Fajn. - Fajn.
Ty jo.
No ty jo.
Tos nemohla naplánovat líp.
Tvrdě jsi dřela a v pravou chvíli odešla
a vyneslo tě to do týhle pozice snů. A to je geniální.
Byla jsem zdrcená, Dougu.
Jo.
Tak aspoň se to vyplatilo. Tak jo. Jdu na obchodní oddělení.
Uvidíme se pak. Mazel tov.
Dík. Počkej, Dougu.
Nedostal se ti do ruky předběžný výtisk knížky Maggie Brenerové?
No jo, tohle drží fakt pod zámkem.
Ale budeš v pohodě.
Jasný? Kašli na Maggiinu knížku. Máš svou vlastní.
Pravdu lidi dostanou z první ruky.
Jasně.
Obrazně řečeno.
Vím, že návrat Alex nemáš za dobrý nápad,
ale máš za úkol zajistit, aby se to změnilo.
Alex jede na vlně Alex, stejně jako my.
Fajn. Ať ale Bradley do dvou dnů kouká začít spolupracovat,
jinak nás čeká těžký rozhodování. Aspoň pro tebe.
Jo, o to se postarám.
A na tu večeři by měla přijít i Mia.
- Je to její pořad. - Tak dobře. Ale nikdo další.
Chci to intimní. A takhle se to začne nabalovat.
Volali z Coryho kanceláře.
Zítra máš přijít na večeři s ním, Stellou a Alex.
Cory, Stella, Alex. Jo. Ozvala se Bradley?
Ne.
Tak jo. Ona by tam měla být taky.
Nejdřív to ověř v Coryho kanceláři a pak ji pozvi.
Fajn. Takže už je jí líp?
To asi zjistíme.
To je nabídka na prd. Nic mi nedávají.
Zvýšení o 5 % s pobídkami není nabídka na prd.
- To je v podstatě inflace. - Speciál v hlavním čase.
Co jistě daj proti Super Bowlu.
- Větší rozpočet na kostýmy. - To je pro ně.
A slíbili ti osobní omluvu.
Tu není snadné získat.
Kterou vyjednali s mou agentkou? Ty jo, to vypadá fakt upřímně.
Fajn. Jestli dostaneme, co chceš, tak kdy se vrátíš?
Nevrátím se, dokud neodejde Eric.
- Bradley. - Jeffe.
- Chápu. Špatně s tebou zacházeli. - Ne.
Špatný zacházení, tak se šmejdi chovaj ke psům. Oni mě ranili.
Pracovala jsem denně. Od rána do večera.
Dala jsem jim celý život.
Chápu, že se necítíš doceněná.
Ale když jsi takhle mimo, televize vypadá směšně.
Oni? Kvůli nim vypadám směšně já.
Jde o Alex?
Je totiž pochopitelné, že máš z návratu obavy.
Ne, nejde o Alex.
Jde o to, že jednají za mými zády.
Dobře. Tak či tak,
jsi v kapku ošemetné situaci na to, abys žádala víc,
vzhledem k tvé sledovanosti a diváckému hodnocení.
Ať to nepřepískneme.
To bys měla vzít.
Je to tvá odborná rada, Jeffe?
Zjevně není nejlepší doba.
Tak se k tomu vrátíme o něco později.
Ne, ne, ne.
Nestojím o tvůj povýšený otcovský přístup typu „nekontroluješ se“.
Nezapomeňme, kdo tu komu platí.
Prosím, posaď se.
Takže, vím, že se mnou pracuješ jen osm měsíců
a že máš se stanicí dlouhý vztah.
Jistě s těma šmejdama chodíš na golf. A vím, že tam dělaj i další tví klienti.
Ale je mi to u prdele.
Oni mě potřebujou.
To, že mě nevyhodili
a jsem na nemocenský už tři týdny,
o tom jasně vypovídá.
Mají dva důvody, proč mě nemůžou vyhodit.
První je,
že mají na krku žalobu o zabití z nedbalosti.
A jestli jsi zapomněl, to já to vynesla.
Pamatuješ? Vypadali by pak fakt hrozně.
A za druhý,
chystají se velkolepě oznámit,
že Alex a Bradley jsou zpět.
A já jsem Bradley.
Víš co? Já řeknu, kdy je schůzka u konce. Schůzka je u konce.
Lidi jde zmáčknout, když máš páku, ale nezapomenou.
- A až budou mít převahu, zmáčknou tebe. - Zmáčkni si, Jeffe.
Dej jí minutku. Vrátí se.
- Co? - Tady RJ.
- No ahoj. - Fajn.
Doufám, že je ti líp.
Jo, jo. Co se děje?
Dostalas pozvání na zítřejší večeři u Coryho Ellisona.
U Coryho? Proč?
Neřekli přesně proč.
Vím, že tam mají být Alex Levyová, Stella, Mia a Cory.
Půjdu, jestli mi bude líp.
Ale musí pozvat Daniela i Alison. Všechny.
Všechny moderátory. Nemůžou je odstrkovat.
Fajn. Promluvím s Coryho kanceláří.
Myslíš, že by ti zítra mohlo být líp?
Možná bude muset.
Díky, RJ.
Ale ne.
Sakra.
Tak fajn.
„DOKONALÁ VYVÁŽENOST“
„ŽIVĚ ENERGICKÉ“
Ahoj!
- Alex? Co tu děláš? - Nejsem tu. Nejsem.
Kristepane.
Pardon. Promiňte.
Pardon.
- Alex? Jsi zpět? - Ahoj.
Pardon. Promiňte.
Panebože.
- Ze všech šaten… - Kristepane.
…na světě. Alex Levyová.
Ne, já… Tohle je tvá šatna.
Je mi to líto. Starý zvyky.
Ne, ne. Jen jsem ti ji zahříval.
Pro legendu cokoli.
Nejsem žádná legenda.
Ale odejdu na chodbu.
Jako bych tu nebyla.
- Omlouvám se. Jdu. - Ne. Musíš zůstat.
Na chvilku. Prosím?
Záleží mi na tom. Trvám na tom.
- Ano. - Křeslo je stejné.
- Heslo na Wi-Fi taky. - Fajn, tak na chvilku.
No páni. Moje… Ano.
Gratuluju k večerním zprávám.
Děkuju. A co ty?
Jaký to je, znovu s Bradley Jacksonovou?
Jé. To nemá nikdo vědět.
Většina to neví.
S Bradley jste se asi nerozešly nejlíp.
To ti řekla ona?
Ne, jen mi to tak přišlo.
Ne, jsme v pohodě.
Hele, asi jen fabuluju,
ale nevím, jestli se mnou ještě někdy promluví.
K tomu nejspíš žádnou radu nemáš.
Jo, myslím, že o tom víš víc než já.
No jo, s ní je docela těžký kamarádit.
Je to skoro nemožný.
Ježíši. Víš ty co?
Nevím, s kým si myslíš, že mluvíš,
ale naučila bych se nechávat si takový věci pro sebe.
S Bradley si nejsme blízké. Ale pracovaly jsme spolu celý tři týdny.
Nejspíš nejtěžší tři týdny života.
Což jistě víš,
protože ti to Bradley jistě řekla.
Tak to u kamarádů chodí. Tys s Bradley dělal šest měsíců?
Jestli ještě nejste kamarádi, tak…
Problém bude nejspíš v tobě.
Doufám, že sis setkání užil.
Co tu ještě děláš?
Mělo se to zlepšit.
Něco se zlepšilo.
Jde o Alex?
Hele, viděla jsi, že ten novej koronavirus má někdo ve Washingtonu?
A teď přiznávaj, že se může přenášet z člověka
- na člověka. - Viděla.
- Kolik času tomu zítra dáme? - Minutu.
Ale vmáčkni to mezi přestárlý milionáře a miliardáře soupeřící, kdo nám povládne,
Harryho a Meghan zříkající se trůnu,
prezidenta USA čelícího žalobě…
No tak co pondělí?
Ještě nevím. Je to den M. L. Kinga. Rozhovor s Michaelem Ericem Dysonem.
Jo, chápu. Celej svět je nemocnej.
- Jen je na tom někdo hůř. - Ta informace je veřejně k dispozici.
Zítra jdeš na tu večeři, že jo?
- Mám na výběr? - Ne.
Nemůžu se dočkat.
Zraky dějin jsou upřeny na vás
To není správný.
Promiňte?
Nestydíte se po tom svinstvu
odletět přes půl světa a vtrhnout do mý oblíbený gelaterie?
Promiňte. Můžete jen třeba ztišit hlas?
Ne, neztiším hlas.
Ten muž chce, ať zmlknu. Je mi líto, že vaše křehký hetero bílý mužský ego
neunese, když ho někdo vykuchá pomocí pravdy.
- Ubohý. - Ne. Nežádám vás, ať zmlknete.
Jen jsem vás žádal, ať mluvíte přímo na mě normálním tónem hlasu,
abychom všem ostatním nezkazili gelato.
No tak vy jste moje gelato zkazil.
Jděte pryč.
Jako úplně pryč.
Přestaňte toho muže obtěžovat, jo?
- Nemusíte jít. - Promiňte.
Kdybyste tušila, co je ten hajzl zač, chápala byste.
A věděla, že je to Mitch Kessler z The Morning Show,
souhlasila bych, že by se neměl opovážit
dýchat stejný vzduch jako vy,
která jste toho za svých 20 dlouhých let udělala pro svět tolik.
No tak jo. Chápu.
Je mi líto, že mám nějakou sebeúctu
a prostě už nebudu trpět povýšený mužský chování.
Jmenuje se to feminismus. Najděte si to.
Stálo by tam „feminismus je kňourání a vztekání,
dokud se nepřestanete cítit nepříjemně“?
Protože váš příjemný pocit je na světě nejdůležitější.
Vaše nepřetržité, celodenní, každodenní pohodlí je to,
čemu bychom se všichni měli klanět a držet se za kotníky, abychom ho zajistili.
To je ono?
On je tady a jí si svoje gelato.
Neviděla jsem, že by přišel a zkusil vás chytit za číču.
- To by byl důvod. - Fajn.
Nebo jak do něj kopete, když je na dně,
máte lepší pocit ze svýho smutnýho, bídnýho života?
- Myslím, že tu jde o vás. - Fajn, Mussolini. Stačí.
Už vám ujel vlak.
- Ha! Mussolini. Jo. - Tak jo. Víte co?
Dík za pomoc.
- Ale musím už domů. - Nemusíte nikam.
Zůstaňte.
Chci vám všem říct o svém příteli Mussolinim.
Hele, cos udělala. Zaplašila celebritu.
A co tamhle tvá kamarádka? Nahrála to všechno?
- Má kamarádka? - Jo, tamhle tvá kamarádka,
kterou jsi to celý nechala natáčet, abyste to daly na sociální sítě.
Omlouvám se.
Doufám, že jsem nezmařila tvých 15 minut jako feministický hrdinky Instagramu.
A mimochodem,
bojovala jsem za tvoje právo bejt svině, krávo. Tak ať toho nemusím litovat.
Grazie.
Ne, grazie patří vám.
- Paola Lambruschiniová. - Mitch Kessler.
Dík, že jste se mi tam snažila pomoct.
Užila jsem si to.
Vzpomínáte, když vypěnit bylo fajn?
Matně.
Dnes lidi tak šílí, když jsou naštvaní.
Nechci kritizovat, ale není všeobecně přijímáno s nevolí
zpívat v ulicích Itálie o Mussolinim?
Já přijímám s nevolí Američanky,
co vše, co jim nevoní, nazývají „Mussolini“.
Ty dvě to budou do konce života vyprávět u večeře.
Ta šílená zpátečnická Italka a ten slavný americký křivák.
Myslím, že mi říkaly hůř než křivák.
No to jistě.
Ale nemůžeme žít život ve strachu, co si o nás děti pomyslí.
Ta holka byla akorát dost chytrá, aby byla pitomá.
Neví, co od vás chce.
Když se omluvíte, řekne, že je to neupřímné.
Když zkusíte pracovat pro dobro světa, je to prospěchářské.
Když se opovážíte žít svůj život, „bezostyšný“.
Když si zvolíte smrt, zbaběle utíkáte.
Musíte žít a trpět.
Ale nesmíte to dělat před námi a pokoušet se z toho poučit.
Jen jsem chtěl gelato.
Nejspíš neexistuje bezpečné místo před bezpečnými místy.
Nezeptáte se, proč jsem to udělala?
- Ne. Neměl jsem to v úmyslu. - Proč ne?
Protože… Protože každá verze té odpovědi
je nějakou podskupinou toho, že jste blázen.
Konečně se mi bláznovství vyplácí.
Jak to?
No, další lidi z médií moc často nepotkávám.
Já ani z médií nejsem.
Já taky ne. Dávám si pauzu.
Já taky.
Doufala jsem, že se od vás něco naučím.
- Vlastně už teď musím domů. - Nemusí to být teď.
To není dobrý nápad. Promiňte.
Tak mi oplatíte pomoc?
Při vší úctě, já vás o pomoc nežádal.
Když vyhrajete v loterii, musíte zaplatit daň.
No tak. Chci se jen něco naučit.
- No tak. Chci se od vás něco naučit. - Tak dobře. Ano. Ano.
Můžete se ode mě učit v budoucnu.
Dobře.
Napište mi do telefonu číslo,
abychom mohli stanovit datum.
Víte, já na to číslo zavolám,
- jakmile… - Ne.
To je pravý číslo. Zavolejte mi.
Co to k…
Bradley?
Chipe. Závan minulosti.
Jo.
Takže mi voláš z nemocničního lůžka?
Ježíši. Jak ses o tom doslechl?
No, vedu zpravodajský program. A ty jsi zpráva.
Je to tam šílený, Chipe.
Já myslel, že budu tesknit, ale těch 17 let mimo bylo mých nejlepších.
Takže život jde dál?
To je právě to, co ti neřeknou.
Jako bys neměla vědět, že život může být prostý a normální.
Moje práce je zvladatelná, dokonce mám soukromý život
a jsem zasnoubený.
Počkej, cože? Gratuluju.
Nevím, co říct. Je úžasná.
Víš, zní to otřepaně,
ale opravdu mi pomáhá být takový, jaký jsem vždycky chtěl být.
A jsem šťastný.
To je skvělý.
A co u tebe? Teda kromě toho, co se ví.
Využila jsi nějak zajímavě ten svůj prostoj?
Ani ne.
No teda, včera jsem si zašla na zmrzlinu.
To je paráda.
Ale volám ti vlastně proto,
že připravujou dohodu, aby přivedli zpátky Alex.
Co?
Rozumím. No páni. Tak jo.
A co vím, tak jí dávají všechno, co chce.
- Jaký z toho máš pocit? - Nic moc.
A cejtím se fakt blbě, že se necejtím skvěle.
Že jsem nějak zklamala, tak zavolaj starší sestru, aby po mně uklidila.
Ty za to nemůžeš.
UBA jde do hajzlu delší dobu.
Jo, ale… Ty znáš Alex líp než kdokoli,
tak si říkám, jestli bys mi nemohl nějak poradit.
Přijde mi, že ji vůbec neznám.
Někdy je tak otevřená.
A jindy je naprosto uzavřená.
A já bych jen… Já nevím, jaká je pod tím vším?
No nebylo by pěkný to vědět? Viď?
Tak něco, cokoli ohledně Alex?
Já ne… No…
Hlavně bych asi řekl, že se před ní musíš mít na pozoru.
Víš, dokáže ti dodat pocit,
že jsi nejdůležitější na celým světě.
Tak spřízněná.
A pak se otočíš
a ona tě strčí z útesu.
A v hlavě si to ještě ospravedlní.
Ale zajímá se jen o Alex. O tom nepochybuj.
Každej chce vyhrát, ale ne každej může. Soutěživost.
Chápu. Ale u Alex je to jiný.
Jestli ji ještě uvidím, a nejsem si jistej, že jo…
Řeknu jí to od plic. To ti povím.
Jo.
- Vítej. - Nesu víno.
Víno. Já věděl, že jsem na něco zapomněl.
Je to tu úžasný.
- Ahoj. - Čau.
- Dohromady je to lahůdka. - Jo.
- Dáme ještě rundu. Čau. - Čus.
Takže Alex Levyová.
Nechá na sebe lidi ráda čekat?
Myslíš, jestli nás bere jako póvl, nebo jen chodí pozdě?
Jasně… Ne. Koukni, Alex? Umí být…
- Umí být… Ne. - Povýšená?
- Ne. - Povýšená?
- Je přímá. - Povýšená.
- Ne. Umí být… - Přímá.
- Umí být trochu popudlivá. - Slabý slovo.
To je trochu moc.
- Je to tak. - Zapamatuju si to.
Jaký je bydlet v hotelu, Cory?
Prý tu jsou dobrý ceny.
Jen bych ráda, aby vždy měli martini.
Tak jo.
Neměly tu už Bradley a Alex být?
Pardon.
Cybil. Promiň. Hele.
Vím, že se míjíme po telefonu. Promiň. Jak je?
Už mi bylo líp.
Bulvár vyfotil Bradley, jak venku jí zmrzlinu.
A nemocně nevypadá.
Je to trapné. Vypadáme kvůli ní jako pitomci.
No…
Můžeš být nemocná a chtít zmrzlinu.
Nemohla kvůli nemoci skoro celý měsíc přijít do práce.
A teď se bezstarostně producíruje.
Jako by neměla žádné závazky.
No, Cybil, možná byla jen…
Ať chceš říct cokoli, je mi to naprosto u prdele.
Nechtěj soutěžit, kdo koho přečůrá.
Já totiž čůrám stále.
Vyhoď Bradley.
Vůbec nevím, proč se o ní musíme bavit.
Vyhoď ji.
Dobře.
- Čau. Přijdeš nahoru? - Proč?
Protože jsi pozvaná. To se má.
Co ty víš o tom, co se má?
Asi ses oblékala. Tak jsi asi chtěla přijít.
- Oblékala ses? - Do toho ti nic není.
Fajn. Tak jestli se oblékáš, vem si kalhoty pro velký holky.
Myslíš, že všem zatápíš, ale zatápíš jen sama sobě.
Protože v určitou chvíli tohle ublíží jen tobě.
A dalo mi dost zabrat dostat Alex zpátky, zčásti abych pomohl tobě.
Vím, nevěříš, ale je to tak.
A kdybys jen dokázala rozptýlit ten dým ze svýho rozlícenýho srdce,
viděla bys, že návrat Alex bude přínosem pro pořad, pro sledovanost i pro tebe.
Protože to bude velký úspěch.
A ty budeš jeho součástí.
Ten úspěch ti zajistí možnost dělat všechno, cos chtěla.
Všechno, o cos mě žádala, včetně tvých milovaných syrových zpráv.
Vím, že si myslíš, že jsem zloduch, a že mi nevěříš.
Ale právě teď ti říkám,
že jestli se nedáš dohromady, jen poškozuješ sebe samu.
Je tohle ta osobní omluva, co vyjednala má agentka? Stojí totiž za prd.
Ne.
Měj se, Bradley.
Nevím jistě, zda Bradley dorazí.
A co Alex?
Tak o tu se nebojím. Má jen zpoždění.
A je tu.
- Bože. - Yanko.
- Ty jo. - Čau.
- Moc rád tě vidím. - Já tebe taky.
- Čau. - Vypadáš skvěle. Jsou tam.
- Zdravím. - Paní.
Mockrát děkuji. Děkuji.
Cory.
Vidím, že to je moc intimní.
Jo. Nemůžu nikoho urazit.
- Tady je. - Ahoj Alex!
- Vítej zpět. Ahoj. - Ahoj, Alison.
Moc ráda tě vidím.
- Ahoj Stello. Zdravím. - Ahoj.
- Dobře, že jsi zpět. - Moc ráda tě vidím.
Danieli.
Jak ses měl?
Myslíš, cos se mnou vyjebala? Mám se skvěle.
- Zdravím. - A ty jsi kdo?
A jak ses sem dostal?
- To je Ty Fitzgerald. Je v pořadu. - Vím, kdo to je.
Jsi super.
Moc se těším na spolupráci.
Jsem nadšený, že to se mnou budete dělat.
- Budete dělat. - Ano.
- Vyjde to. - Fajn. Ano.
Kde je Bradley?
Najíme se?
To už je doba.
Ahoj.
Jé, Bradley. Moc ráda vidím, že už je ti líp.
- Musíme dál dělat, že byla nemocná? - Jak kdo chce.
Ano. Děkuji.
- Alex. - Ahoj.
Páni.
Tak ráda tě vidím.
Já tebe taky.
Tak jo. Tohle jsou dva lidi, co si chyběli.
Nejlepší kamarádky opět pohromadě.
Popovídejte si. Zkontroluju večeři.
Měla by být brzy.
- Tvý vlasy. - Dík. Jo.
Ráda vás obě vidím. Připraveny na návrat?
Já se strašně těším. Připravuju se na přípravu.
Tak moc se tě…
- Hned se vrátím. - Jistě.
- Ahoj. - Jak se máš?
Tak už nejsi nemocná?
Uzdravuju se.
To ráda slyším. Doufám, žes to nechytla ode mě.
Nevím, ale poperu se s tím.
Ahoj.
Nevím, co říct. To bylo hrozný.
Teď jsem jiný člověk.
Je jedno, jaký jsi teď člověk.
Jsi člověk, co se mnou vyjebal, Alex.
Odmítl jsem nabídku na uvádění YDA,
protože jsme uzavřeli dohodu, co se v tu chvíli hodila tobě.
Já ti neřekla, ať to uděláš. Já nevěděla.
Tak jo, a co by to změnilo?
O co by to bylo lepší druhý den ráno,
kdy vyrazíš na spontánní tažení s tou, cos chtěla vyhodit,
a ji najednou nevyhodí? A ty pak odejdeš.
Bylo by lepší, kdybych neřekla ve vysílání pravdu o Fredovi?
O tom to není.
Chápu a vítám, že to zaznělo.
Ale já pak dopadl jako vedlejší ztráta.
Nemuselas mi u toho nabízet tu práci.
Nebo jsi nemusela potřebovat smrt příkladný ženy,
aby ti to došlo.
Moc mě to mrzí, Danieli.
To lidi říkají, když chtějí svolení, aby se už necítili špatně.
Udělám, cokoli budu moct, abych ti pomohla v kariéře.
Zasloužíš si víc, než se ti dostalo.
Ale čas vrátit neumím.
Můžu jen slíbit, že se polepším
a budu ti říkat, co mám na srdci.
A na srdci mám to, že je mi to líto.
Omluva nepřijata.
Jo, dám si ještě. Díky. Výborný.
Večeře je hotová.
A vy dvě sedíte spolu.
Bezva.
Prosím tě. Je to jako chřipka.
Já nechci ani tu chřipku.
Nevím. Já měla SARS. Byla to paráda.
Hele, o tom by se vtipkovat nemělo.
Lidem je zle.
Bude jim zle, ať říkáme cokoli.
A když to někdo chytí 8 000 kiláků odtud,
- vydá to zvuk? - Nevím.
- Daniel má pravdu. - Musíme to pokrýt.
No tak nasedni na letadlo.
- Já? Jedu do Iowy. - No, Bradley je zpět.
- Schůzi udělá ona. - Takhle mě přihlásíš?
Ty bys nějak nechtěla pokrývat schůzi?
Ne…
Hele, netvrdím, že musím nutně pokrývat koronavirus já.
Říkám, že bychom měli pokrývat koronavirus my.
No, sledovat šíření nemoci není zrovna strhující program.
No, je toho dost, ale Daniel má pravdu.
Promysleme to.
Děje se toho fakt dost.
Když skončí ten naoko proces s prezidentem,
uvolní se vysílací čas.
Děláš si srandu?
- Ne. Je to naoko. - V jakým smyslu?
Myslíš, že je Trump nevinný?
O to nejde. Jde o to, že je to jen šaráda.
Lidi.
Přednesu přípitek.
- Chci uvítat zpět Alex Levyovou. - Dík, Cory.
Jednu z nejvíc milovaných, otevřených a oslnivých novinářek
a osobností, jež kdy zdobily obrazovku.
- Ale. - Promiň.
Nadšení.
Jsem šťastný.
Tyhle dvě ženy
změnily běh dějin lidstva k lepšímu.
A my jsme je získali.
A utratíme víc, než činí HDP malé ostrovní země,
abychom zajistili, že se to dozví každý. Věřte mi.
Každý bude sledovat týden s Alex a Bradley na UBA,
jejž v neděli večer uzavře ohlédnutí za jejich společným působením
nazvané Tři týdny jara,
které bude následovat speciál interview UBA 365,
v němž si každá promluvíte z očí do očí s jedinečnou Laurou Petersonovou.
A všechno to vyvrcholí okamžikem, kdy celý svět bude sledovat
shledání našich hrdinek.
Pondělí 7:00, poprvé společně ve vysílání od toho…
…od toho báječného a šokujícího dne před devíti měsíci.
- Tak prosím všichni pozvedněme číši… - Jo.
…a připijme na Alex Levyovou a Bradley Jacksonovou.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Na zdraví.
Nazdárek. Je všechno v pořádku?
V pořádku?
Jo. Jsi na mě nějak naštvaná?
Ne, v pohodě.
Fajn. Tak bezva.
Říkala jsem si,
že bychom se my dvě mohly sejít a probrat pár nápadů.
Jasně. Jen zavolej RJ.
- Kdo je RJ? - Můj asistent.
Časový rozvrh radši řeším přes něj.
Tak fajn.
Fajn.
Jo.
Neodcházíš, že ne?
Poslouchejte. Chci říct, že jsem si ten večer moc užila.
Mám teď psa. Tak ho musím jít vyvenčit.
Ale chtěla jsem říct, jak báječné bylo všechny vás dnes večer vidět.
A vím, že se se mnou pojí určitá minulost.
A není to minulost, která se vám všem líbí. Vím to.
Ale z práce jsem odešla z určitého důvodu.
A hodně jsem na sobě zapracovala.
Prošla jsem terapií.
Nikdy jsem se sem neplánovala vrátit, ale tys…
Pravdou je, že mi to moc scházelo.
Takže to chci.
Tak se zaměřme na budoucnost, jo?
Správně? Protože jsem zpět.
A nikam neodcházím.
Tak všem přeju dobrou noc, ano?
Dík za všechno.
Děkuji.
Bradley. Buďme v tomhle rozumní.
Jdi mi z cesty.
Alex.
Bude to muset být jinak, jestli máme pokračovat v tom „partnerství“.
To musíš vědět.
To očekávám, že to bude jinak. Byla jsem osm měsíců pryč.
Je to vlastně devět měsíců. A už se to tu změnilo.
Za prvé, já to fakt chci a jsem v tom dobrá.
A držím ten pořad, co ses rozhodla nevyzpytatelně odejít,
aniž bys mi řekla.
Já ti to řekla. Vzpomínám, že jsem ti volala.
Tejden po tom, cos to řekla v práci.
No promiň.
Zhroutila jsem se.
Promiň, že to nebylo dokonalý.
Mluvila jsi se mnou posranou minutu. A v minutě se změnil celej svět.
A pak na mě spadla veškerá zodpovědnost za pořad,
co jsem dělala teprv měsíc.
A tys řekla:
„Ozvu se, zavolám ti.“
A to jsem tě slyšela naposled, kámoško.
Kámoško? Fajn, tak promiň.
Víš, jsou lidi, co maj skutečný problémy.
Jako že ty máš v tomhle světě skutečný problémy? Promiň.
Všichni nemůžeme ujet do venkovskýho sídla, když se nedaří.
Někdo to musí odsrat a vyrovnat se s tím.
A mimochodem, slečno feministická hrdinko,
to já tu televizi odhalila
a já se rozhodla přibrat tebe.
A ty ses mě mezitím snažila nechat vyhodit. Za mejma zádama!
Moc mě mrzí, že se mi to nepovedlo.
Takže teď k sobě jsme upřímný?
- Jo. - Tak fajn.
Přišla jsem sem jako dítě.
Dělala jsem, co po mně kdo chtěl, jen abych zapadla a byla přátelská.
Já myslela, že jsme tým.
Žádnej posranej tým nejsme.
Každej tam vevnitř sleduje jen svý zájmy.
- Jestli do toho jdem… - Bože.
…zapamatuj si, že nebudu žádnej tvůj přisluhovač. Jsem tvůj protějšek.
A budu se rvát o nejlepší reportáže…
- Fajn. - …i čas na obrazovce a neustoupím.
- Budu ti konkurovat. - Do toho! To bys měla.
Soupeř. Nepodřizuj se. Nikdy by ses neměla podřizovat.
O tom to je. Dokážeš to?
- Slyšíš se někdy? - Slyším se dobře.
Vezmeš, co jsem ti řekla, a obrátíš to,
ať to vypadá, že říkáš mně, co já řekla tobě.
Kristepane, Bradley.
Upřímně, přátelství s tebou zní fakt jako plodná cesta.
Promiň, že jsem nezavolala.
Pracovaly jsme spolu jeden měsíc. Nic si nedlužíme.
No a co Chip?
Co je s Chipem?
Jemu něco dlužíš?
Já s ním totiž dnes mluvila
a říkal, že ses neozvala ani jemu.
A jak dlouho jste pracovali spolu? Patnáct let?
Kamarádit s tebou zní jako pohádka.
Ale gratuluju k tý megasmlouvě, Alex.
Teď odejdu, Bradley.
Samozřejmě. To děláš vždycky.
Odteď bez rukaviček.
- Alex! - Slyším. Chápu.
Dej pac. Dej mi pac.
Jdi do prdele.
- Ježíš. - Přicházím v míru.
- Televize zaplatila 119,2 milionu dolarů. - Ježíši.
Celých 119,2 milionu dolarů, abys odešel.
No je to zlatej padák.
Kolik bude stát, abys kurva vypad z mejch schodů?
Musíme si promluvit. Mitchi!
Díky.
Váš let z New Yorku do Wu-chanu v Číně
potrvá 23 hodin a 11 minut.
Tak dobře. Když všichni ve studiu i doma slíbí, že se otočí.
Dobře? Dobře. Jo.
Mandy, Washington.
Tak jak jsme na tom? Kolik chtěj?
Vyrovnání neprojde. Částka, co požadují, je úplně mimo.
Vědí, že na ni nemůžeme přistoupit. 119,2 milionu. Takhle přesně stanovená.
Zjevně chtějí vyslat nějaký vzkaz. Ale chtějí to dohnat k soudu.
Nevidělas mý klíče?
Ježíši. Kam se mi poděly klíče?
- Byly tam. - To je děs.
Hodím tě tam, ale jedu pozdě.
- Nezůstaly v autě? Kurva. - Možná.
Alex.
Ahoj.
Včera jsem viděla Bradley.
Co říka…
Je mi to jedno. Je to minulost.
- Ne, ne. - Práce…
Proto tu nejsem. Já…
Chci, aby ses vrátil a byl můj producent.
Cenila bych si toho.
Kdy začínám?
Překlad titulků: Jiří Sailer