Mimo práci jsme spolu pěkně dlouho nemluvili, co?
Jak se máš?
Dobře. Co...
Jak víš, kde bydlím?
Nevzali mi úplně všechno.
Adresář mi zůstal.
Mohl bych na chvilku dovnitř?
Chtěl bych s tebou o něčem mluvit.
Mám návštěvu.
Tak si promluvíme tady.
O co jde?
Možná si pamatuješ na ten moment
před pár lety,
kdy ses se mnou vyspala a vytřískala z toho povýšení?
Nesoudím tě.
Vážně. Udělal bych to samé.
Tleskám ti,
i když jsi trochu zranila mé city.
Ale dostal jsem se z toho.
Pamatuješ si to, ne?
Ale já jsem ne...
Nahrálas to na mě. Chápu.
Ale pořád platí „něco za něco“.
A já potřebuju tvoji pomoc.
Potřebuju důkaz, že Fred moje „chování“ velkoryse ignoroval.
A ty jsi žijící ztělesnění Fredovy spoluviny.
Potřebuju, abys to řekla veřejně do rozhovoru.
Mám jít proti Fredovi?
Vím, žádám o hodně.
To přece nejde. Tohle je moje práce, moje kariéra.
Já vím. A uznávám, že sis ji zasloužila.
Jsi sakra dobrá.
Ale můžeš to udělat i anonymně.
Potřebuju jen někoho, kdo mi to potvrdí.
Já nevím.
Víš, co jsem si myslel, když jsem tě potkal poprvé?
Líbila se mi tvoje ctižádost a idealismus.
A to, co jsi udělala...
mě trochu zaskočilo.
Zvolila sis cestu, která by nebyla pro každého.
A nejspíš ti to pořád leží v hlavě.
I mě teď okolnosti donutily k jisté sebereflexi.
Tak proč je Fred ten jediný, kdo svoje chování nemusí přehodnocovat?
Vím, že se svět změnil,
ale neměla by nová pravidla platit pro všechny?
Nejspíš jo.
Už jsem se s tím obrátil na novináře.
Lidi se o tom každopádně dozvědí.
A mít vliv na to, jak se kauza bude prezentovat, je velká výhoda.
Promyslím to.
Nic víc nežádám.
Díky.
Díky, Hannah. Jsi opravdu výjimečná.
Kruci.
Haló?
Dobrý večer, paní Levyová. Mám tu Bradley Jacksonovou.
- Do háje. - Mám ji pustit dovnitř?
Jo. Dejte mi pár minut.
- A pak ji pošlete nahoru. - Jistě.
Do prdele.
Panebože.
Neskákej. Radši se napij.
To je výhled...
To jo.
Máš úžasnej byt.
- Díky. - Paráda.
Díky. Dostala jsem ho po pěti letech práce na pořadu.
To musel být skvělý pocit.
Jo. Připadala jsem si jako v pevnosti.
Nějakou dobu se mi to hodně líbilo.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Vím, že je to těžké.
Jo, je.
Ale lepší bude říct, jak se opravdu cítíš.
Dobře. Mám pocit, že...
Doufám, že když se lidi o mém rozvodu dozvědí,
napadne je...
že můj sexuální život se teď konečně...
rozjede.
To tam musíš nechat.
Upřímnost je dobrá věc. Lidi ji ocení.
Neuděláme si profil na Tinderu?
Jsi nezadaná. Půjdeme do toho spolu.
- Řekni, že je to vtip. - Jasně.
Jasně že je to vtip.
Jo.
Toužila jsi někdy po manželství?
Ne.
Aha... To znělo hodně kategoricky.
Vím, jak manželství vypadá.
Nejsem na to dělaná. Nevím, jestli věřím v lásku.
Manželství by byla úplně jiná planeta.
To je škoda.
Myslíš? Jsi pořád zastánkyně manželství?
Jo, ta myšlenka je podle mě krásná.
Partnerství je nádherné, nehledě na to, jak se realizuje
nebo jak dlouho trvá.
Chtěla jsem s tebou o něčem mluvit.
Ale nevím, jak začít.
Vyzvracela jsem před tebou svoje vnitřnosti. Začni kdekoliv.
Tak jo.
Chtěla bych udělat jeden rozhovor.
Mohli bychom z něj těžit všichni, celý pořad.
Ale dopředu říkám, že jde o citlivé téma.
Přestaň chodit okolo horký kaše.
Tak jo.
Obrátil se na mě Mitch a chce udělat rozhovor v našem pořadu.
Cože?
Dělá to s jasným záměrem.
Chce dokázat, že se Fred aktivně podílel na umlčování žen.
A jde mu o pomstu v té nejčistší podobě.
Ale Freda může obvinit jen tehdy, když sám přizná svůj podíl viny,
a to se mi pro rozhovor zdá jako skvělé východisko.
Vím, že ho budu moct přitlačit do kouta, obzvlášť s tvou pomocí.
A tím bychom dosáhly i na Freda.
Jen si to představ.
Co ode mě chceš slyšet?
Tvůj názor.
Řekla jsi, že se na tebe obrátil.
Poslal ti e-mail, volal ti nebo...
Sešli jsme se osobně.
Fajn.
A tebe nenapadlo mi to napřed říct?
Ne... ale měla jsem.
Ale neřekla.
Asi protože jsem tušila, že bys řekla „ne“.
A chtěla jsem ho vyslechnout.
Nevyslechnout ho by bylo nezodpovědné.
Aha, nezodpovědné.
Ano. Nezodpovědné.
Alex, nešla bych s tím za tebou,
kdybych v tom neviděla šanci pro nás obě.
Přestaň říkat „nás“.
Ty budeš dělat rozhovor a já to odseru.
- Poslouchej mě, prosím. - Bože.
Toho se podle mě nemusíš bát.
Víš přece, že nejde jenom po Fredovi?
Jde po všech. Chce do svý mizérie stáhnout celou stanici.
A to totiž znamená i mě.
To bych nikdy nedovolila.
- Jak bys tomu zabránila? - Chránila bych...
Jdi do háje, nepotřebuju chránit.
Nic jsem neprovedla. Viník je tady Mitch.
A jestli to Fred umožnil, tak co?
- Je to byznys. Bože... - Neřekla...
Chránil ho, protože mu Mitch vydělával peníze
a protože fungovali jako pánskej klub, jak sis sama všimla!
Nikdo nezpochybňuje, že tady existuje kultura umlčování žen.
Nepotřebujeme, abys nám říkala velký pravdy o světě.
Potřebujeme, abys dělala svoji podělanou práci,
a do toho spadá i jistá minimální loajalita ke mně.
- Loajalita? - Jo!
- Asi bych měla jít. - To bys měla.
Víš, proč šel za tebou? Protože jsi snadná kořist.
Dostane, co chce, a vyjde z toho v dobrým světle
na úkor tvojí kariéry a mýho podělanýho pořadu.
A nemýlil se, protože jsi mu na to skočila.
Tak já půjdu.
Jen běž.
Do prdele, Bradley Jacksonová.
Bradley Jacksonová z The Morning Show? To mě podrž.
Sklapni. Děláš teď něco?
Jo, organizuju si schůzky
a zvažuju svoje možnosti.
- Proč? Chybím ti nebo co? - Tak nějak.
Co se děje?
Nevím. Já...
Zničila jsem nám život?
Ježíši. Mám tam přiběhnout a začít tě utěšovat?
Myslím to vážně, Hale...
Jako rodina jsme byli v pohodě.
Nebyli jsme dokonalí,
ale fungovali jsme.
A...
Tátovi to klidně mohlo projít.
Kromě mě a tebe nikdo nic nevěděl.
A já jsem si vzala do hlavy,
že když to na něj řeknu...
něco se zlepší.
Tomu říkám arogance jako kráva.
A co jsem tím dokázala?
Táta šel sedět, máma se rozsypala
a ze mě se stala cholerická kráva.
To už jsi byla před tím, ale...
To téma se mi v životě pořád opakuje.
A už... mám sama sebe plný zuby.
- Skončila jsi? - Ano.
Táta chlastal. Zabil dítě.
A kdybys ho nenahlásila, mohlo se to stát znovu.
Kolikrát nás vezl v autě opilej?
Ty za moji závislost nemůžeš. Jsem závislej, protože...
mám v sobě něco rozbitýho.
A víš, proč se z toho dostanu?
Protože drogy škodí zdraví?
Ne, protože...
ty zastáváš názor, že svět si zaslouží zachránit,
a mě baví to sledovat.
Bavil jsem se tím celej život.
A mám radost, že to se mnou teď může sledovat i celej národ.
Skončím s fetem, protože o to nechci přijít.
Jestli ti tam házej klacky pod nohy, vyser se na ně.
Nepotřebuješ je.
Oni sami nevědí kudy kam a od tebe čekají, že jim to ukážeš.
Chybíš mi.
Mám tě ráda, brácho.
Já tebe taky.
- Ahoj, Mitchi. - Nazdárek, Bille.
- Vítej doma. - Dík.
- Jsem rád, že jsi zpátky. - Rád tě vidím.
Doufal jsem, že se stavíš,
chceme ti vyjádřit podporu, protože tohle byla podpásovka.
Svět je teď obrácenej naruby.
- Díky, kámo. - Vydrž.
Cením si toho.
Ahoj, tady Alex. Promiň, že volám tak pozdě.
Jo, určitě jsi telefonát ode mě nečekal,
ale už dlouho mám pocit, že bychom si měli promluvit.
Byla bych moc ráda, kdybys se mnou zítra zašel na oběd.
TICHO, PROSÍM!
Jasně.
Sakra. Dobře.
Bože můj.
Přestávka 30 vteřin.
Úžasně se k sobě hodíte.
MARIA ŠARAPOVOVÁ MENTORKOU PODNIKATELEK
Je to jako sledovat kvalitní tenis.
- Díky. - Děkuju.
Maria nás tím přechodem skvěle provedla.
Nenechte si ujít její roli v...
Maggie.
Jen se tady ke mně posaď.
Naše zářící hvězdy. Jsou výjimečné, co?
Díky tobě ten vlak ještě nevykolejil.
Blahopřeju.
Cítím se opravdu důležitě.
Jestli chceš citaci do článku o Bradley, stačilo zavolat.
Nejsem tu kvůli Bradley a nepřišla jsem na skleničku.
Nepokoušej mě, Maggie. Moc rád hádám.
Tak ti to tedy povím.
Chci zjistit, jestli plánuješ celofiremní puč.
Vždycky.
Který máš zrovna teď na mysli?
Mluvila jsem se zdrojem z televize.
Mám prověřit tvrzení,
které by zkompromitovalo Freda a celou televizi.
Samé pikle a intriky.
Ale budu potřebovat něco konkrétnějšího než anonymní zdroj.
Svoje zdroje si chráním.
Jak chceš.
Ale ta osoba
by nepromluvila, kdyby neměla ochranu.
A já se domnívám, že tu ochranu poskytuješ ty.
Kdybych byla horší novinářka, řekla bych, že to „vím“.
Fajn. Chápu, proč ses rozhodl jednat.
Jsi tu nový.
Myslíš, že jsi neporazitelný, ale nejsi
a teď ti to začíná docházet.
Každý ví, že Fred tě najmout nechtěl.
Byla to vůle správní rady.
To jsem nevěděl. Je mi k pláči.
Nechá si tě tady, dokud tě bude potřebovat,
což je maximálně dva roky.
A tak si říkám, že kdyby tě někdo oslovil s tvrzením
o Fredově spoluvině,
měl bys rázem eso v rukávu a šel bys do toho.
Jestli si myslíš,
že na téhle práci nějak lpím, jsi na omylu, Maggie.
Snadno seženu jinou.
V jednom máš pravdu. Fred je mi lhostejný.
A nebojím se ho.
Je jako Čaroděj ze země Oz. Slabý muž skrývající se za oponou.
Jestli mě bude chtít vyrazit, udělá to. Já tenhle flek nepotřebuju.
Jsem tu proto, že mě to baví.
Taky na to mám fakt talent
a větší šanci najít si někoho do postele.
A ty zase nevíš, že když jsem začínala,
nechal mě Fred udělat reportáž o UPLA.
To mi nastartovalo kariéru.
Je fér cítit vůči někomu takovému určitou loajalitu.
Ne bezmeznou.
Ale dostatečnou na to, abych chtěla mít jasno v tom...
kdo tu vzpouru osnuje.
Už se těším, až si s ním promluvím.
Tak hodně štěstí.
Chyba se nepřiznává lehce, ale mně na pořadu záleží tak,
že se nechci nechat ovlivnit pošramoceným egem.
Proto jsem koneckonců i vybrala Bradley,
což nás všechny dostalo do riskantní situace.
Ona myslela, že s rozhovorem s Mitchem budeš souhlasit?
Nechápu to, ale myslela.
A myslí si, že tě Mitch může zničit.
To je neuvěřitelné. Vím, že je zoufalý,
- ale tímhle překročil všechny meze. - Já vím.
Měl jsi pravdu,
měli jsme ji vyhodit hned, jak tenkrát mluvila o tom potratu.
Já nevím, Frede...
Asi jsem to psychicky nezvládla.
A je to... je mi fakt trapně.
Nechtěla jsem o tak citlivé věci s tebou mluvit v práci.
Doufám, že nevadí, že jsem tě pozvala sem.
Ale jsme přátelé, ne?
A chtěla bych, abys mě jako přítele vyslechl.
Jistě. Jsem jedno ucho, příteli.
Taky tě chci varovat, že tady možná uslyšíš něco,
co by mohlo vážně poškodit dobrou kondici
divize zpravodajství, kterou vedeš.
Ty umíš člověka navnadit. Pokračuj.
Mitch Kessler žádá, abych s ním udělala rozhovor.
Vážně?
Jo. Je to okouzlující parchant.
Ale v celkovém obraze
sám sebe vylíčil jako oběť.
Z toho kouká jenom nuda.
Souhlasím. Ale prý má důkaz,
že Fred si vynucoval mlčení na ženách, se kterými Mitch spal.
Chce svrhnout krále.
A jestli to zajímá tebe, tak to zajímá i mě.
Možná to teď bude znít pokrytecky. Uznávám.
Na Mitchovi mě vždycky znepokojovala jedna věc.
Chodíval jsem s ním na večeři, do studia, hrát golf.
Vždycky když jsem od něj odcházel,
měl jsem upřímnou radost, že jsem zase se Genevou.
Měl jsem strach,
že mě samotná jeho přítomnost nějak poskvrnila.
A teď lituji jen toho, že jsem neposlechl intuici,
která mi říkala, že s ním něco není v pořádku.
A že jsem na okamžik uvěřil, že ses na tom nějak podílela.
Proto jsem se tak rozčílil, když jsi šla proti mně.
Vlastně jsem měl vztek na sebe.
- Řekneš mi, jestli... - Promýšlím to.
Nechceš to promýšlet nahlas? Jsem z tebe nervózní.
Dej mi chvilku.
Dobře. Jen pro přesnost,
asi jsem udělala velkou chybu a řekla to napřed Alex Levyové.
Ale ne. A měla jsi úspěch?
To fakt ne. Vyděsila se, hlavně protože je vinna.
Řekla: „Každý ví, že fungují jako pánský klub
a že tady panuje sexismus a tendence umlčovat ženy.“
Tak to řekla.
A to se ti asi nezamlouvalo.
Ne. Jí je to jedno, protože jí to vyhovuje, Cory.
Jako jediná ženská v pánským klubu
teď bude dělat, že ho jako jediná taky přežila.
Ale to jsou kecy. Chci ten rozhovor udělat.
A díky tobě tu šanci mám, ať už jsi to měl v úmyslu, nebo ne.
Aha. Tak jo.
Vím, co to pro tebe znamená,
a vím... o co žádám. A...
Opravdu nechci přinést zkázu lidem,
na kterých mi záleží.
Které mám ráda.
No...
My jsme zřejmě jediní, komu na pořadu záleží.
A můžeme nastavit správný kurz. Jsem připravená to zkusit.
Diváci si zaslouží nový pořádek.
Naprosto souhlasím.
- A do něj Bradley Jacksonová nepatří. - Ne.
Musí odejít.
- Můžu se tě na něco zeptat? - Jasně.
Dlouhá kariéra v The Morning Show
by ti zřejmě zajistila něco jako spokojený život.
Vzalas to v úvahu, než ses rozhodla to potopit?
Upřímně říkám, že jo.
V tom případě jsem se rozhodl.
A?
Stačilo říct „Fred Micklen“ a byl jsem tvůj.
Fajn.
- Abychom postupovali spravedlivě... - Ano?
Musíme provést další změny.
Víš, že provádíme interní vyšetřování.
Na povrch vypluly informace o někom, na kom mi záleží,
ale nezůstane to bez následků.
Kdo?
Charlie Black.
Ukázalo se, že o Mitchově chování věděl
a rozhodl se ho chránit.
Nejspíš to dělal v zájmu pořadu, ale to na věci nic nemění.
Dobře.
Chip...
se provinil ignorováním problému. Stejně jako my.
No tak, Frede. Ten, koho jsi teď popsal,
to není Chip.
Alex, měl celý pořad na starost.
Je to zapotřebí.
Bože můj. Dej mi jenom...
Potřebuju to zpracovat. Počkej.
Chci, aby ses necítila ničím ohrožená.
A rád bych, aby ses seznámila s mým kandidátem, Marlonem Tatem.
Chci se ujistit, že by ti ta spolupráce vyhovovala.
Uděláš to pro mě?
Ano. Setkám se s ním.
- Ahoj, jak se máš? - Dobře.
Včera večer jsem ti volal.
Sledovala jsem kvůli rešerším dokument. Nějak mě to pohltilo.
Nemusíš mi lhát. Vyhýbáš se mi.
Nezlobím se.
Nechceš o tom mluvit někde jinde?
Jasně.
Jít na personální je něco jiného
- než říct to všem kolegům. - To chápu.
Naprosto to chápu.
Vím, že jít na personální asi nebyl příjemný zážitek.
Fakt? Odpovídat nějaký Sheile na otázky ohledně
mýho sexuálního života bylo prima.
Jestli chceš někdy přijít o libido, tak to vřele doporučuju.
To se nikdy nemělo stát.
Ale zachovali jsme se správně.
Přiznali jsme se Sheile a personálnímu, ale to neznamená,
že to teď vytroubíme do světa.
Můžeme chvíli počkat, abychom nebyli pod tlakem.
Jak to myslíš? Podle mě nemáme na výběr.
Vezmu tě na večeři. Můžeme to oslavit.
Ne ke mně domů,
ale ani někam, kde bychom se museli nějak obhajovat.
A bude to rande se vším všudy.
To by bylo naše první, ne?
V podstatě jo.
A bude ti vadit, že mi nevadí sex na prvním rande?
Mně ne, ale „taťkovi“ jo.
- Ne tady. - Přijímám.
Tak jo. Jdi.
A krátce nato
Bradley pošleme pryč natočit zajímavou reportáž.
Bradley natáčení v terénu miluje.
A my dva zajistíme vysílání ze studia.
Bude to mít úspěch
a my následně zveřejníme, že o šlo o test nového formátu.
Ona bude čím dál častěji pryč
a diváci si zvyknou, že je ráno budíme my dva,
a nakonec přijde velké oznámení.
„Během práce pro Morning Show si Bradley uvědomila,
že ji nejvíc naplňuje reportérská práce v terénu.“
Televize si zachová tvář. My představíme nový tým: Alex a Daniel.
Svěřuji ti teď opravdu citlivou informaci,
protože věřím, že by naše spolupráce mohla být skvělá.
- Alex. - Jo?
Moc mi to lichotí.
Ani nevíš, jak moc jsem si něco takového přál,
ale tohle je velký skok.
Takže si to prozatím necháme jen pro sebe. Ano?
Ahoj. Poslyš, musíme zastavit jednání s YDA.
Já vím, ale já to s Audrou urovnám.
K něčemu se tu schyluje.
Když už se mám upsat ďáblu, tak tomu, kterýho znám.
Jo.
Co to...
Je všechno v pořádku?
Jo, jasně.
Ale nevypadáš tak.
Třeseš se a...
Teď jsem byla na kafi se Simonem Reichlem z obchodního.
Žádného Simona neznám. Stalo se mu něco?
Simon spí s Fredovým asistentem Jamesem.
Co mi to tady vykládáš, Reno?
- Nechápu, o co jde. - Poslouchej.
Fred měl před dvěma dny schůzku s Marlonem Tatem
a ten má zítra schůzku s Corym Ellisonem.
Aha.
To nevadí?
Proč by... Je to jenom blbá schůzka.
Každý rok si dělají interní konkurz na moji náhradu.
Je to normální korporátní bič.
Myslí si, že ti to dodá adrenalin. Že tě to motivuje.
Mají o tom školení na přiblblým rekreačním setkání v Aspenu.
Je to banda blbců.
Já mám devět životů. A vypotřeboval jsem jich jen sedm.
Ještě jsem ani nedospěl k fázi infarktu ze stresu
a jsem...
Ještě tu chvíli pobudu.
Neboj, Reno.
Ať se stane cokoliv, ty se nemusíš bát.
Postarám se o to, jasný?
Jak dlouho už to je?
Devět krásných měsíců v utajení.
- Prosím, dámy. - Díky.
Radši bychom to vyhlásili sami, ne přes ty můry z personálního.
Vzbudily ve mně pocit, že jsem současně oběť i zločinec.
Chápu, že kvůli Mitchovi musejí být opatrní.
To chápu. Ale Yanko není Mitch.
Ale přesto to nechceš oznámit veřejně?
Ne. Ale ne proto, že by mě využíval.
Ale protože se proslavil nadšeným přístupem ke krupobití.
Nikdo ho nechápe tak jako já. Nikdo by to nepochopil.
Je mi... trapně.
Bože... Asi je mi trapný, že s ním chodím.
Prima. Tak jsme se dobraly podstaty, ne?
Tak snadný to není, Hannah. Děsně ho miluju.
Akorát je ti trapno.
Mám strach z názoru ostatních.
Nebo z toho, jak mě právě teď hodnotíš ty. Do háje.
Vím, že si myslíš, že ho miluješ, ale v podstatě
je to jenom chemická reakce, která ti za ztrátu kariéry nestojí.
To myslíš vážně?
Podívej.
Viděla jsem vás, jak se k sobě v Los Angeles máte.
To já jsem vás tenkrát nahlásila. Přesně z tohohle důvodu.
Škodí ti to. A bude i dál. Prostě ti to neprospívá.
- Tys nás nahlásila? - Musela jsem.
A nenapadlo tě se napřed zeptat mě?
Napadlo, ale bála jsem se,
že mě obměkčíš nějakou historkou o lásce.
A musela jsem to udělat.
Zastávám v práci zodpovědnější pozici.
Ale jsme přece přítelkyně. Nebo ne?
Nevím. Tušíš, jak funguje lidská komunikace?
Udělala jsem to, protože jsme přítelkyně. Nechci, aby z tebe...
Jsi tak mladá. Máš toho tolik před sebou.
Lidi to snadno zneužijí.
Spoustu chlapů zajímá víc jejich vlastní moc než ty.
Jak se opovažuješ mě a můj vztah soudit?
A jak ses mohla opovážit mě nahlásit?
Máš vztek a pocit, že jsi v právu. Chápu.
Ale všechno je jinak, než se zdá.
Všechno má následky.
A ty na ně teď nedohlédneš.
Chtěla jsem ti pomoct.
Klidně mě můžeš nenávidět.
Necítím k tobě nenávist.
Nevím, co jsi zažila, ale určitě ne to, co já.
Vlastně ti děkuju. Ty jsi mi totiž opravdu pomohla.
Díky tobě už vím, proč miluju Yanka.
Je zřejmě jedinej člověk na světě, co mi rozumí
a co mě nesoudí.
Jdu teď na večeři se svým přítelem, kterýho miluju
a kterej by mě nikdy nepodrazil.
To myslíš vážně, Cory? Děláš si ze mě prdel?
Zahráváš si s mým osudem a s mýma citama?
Jo. Překvápko. Mám city.
Mám srdce, mozek a lví odvahu
a tys to hodil přes palubu.
Proč? Kvůli Marlonu „Slintálkovi“ Tateovi?
Chceš, aby ti tam nastolil pořádek? Tak hodně štěstí.
Ten chlap je svině bez špetky humoru. Jasný?
Unudí k smrti tebe i naše podělaný diváky,
takže jdi do prdele, Cory.
Dvě slova, Chipe: Maggie Brenerová.
Dobrá novinářka. Co s ní?
Trochu jsi to s ní uspěchal. Nepromyslel sis to.
Nastavil jsi krk.
Jestli si chceš zachránit kůži,
sejdeme se za dvě hodiny u tebe v kanceláři.
Jsi tak nádherná.
- Díky. Krásný. - Jo, pro tebe.
- Ty taky nevypadáš zle. - To teda ne.
Tak co myslíš? Je to dost romantický?
Vypadá to pěkně.
Pěkně? Chci tě sem vzít už několik měsíců.
Mají burgery? Dala bych si burger se sýrem.
Ne, cheeseburgery nemají.
Ale mají tu vyhlášený steak ze svíčkové na grilu.
To nezní špatně.
Tak jo.
Jsou to jenom turisti. To nic.
Znám majitele. Ujistil mě, že nás nikdo nebude obtěžovat.
- Super. - Tak půjdeme?
Promiň, já... je to tady hrozně intimní.
Můžeme chvilku počkat? Buší mi srdce.
Jasně. Žádný spěch.
Stůl nám podrží. Jsi v pořádku?
- Promiň. - To nic. Přestaň se omlouvat.
- Nic se nestalo. - Tak jo.
Promiň. Kruci.
Tak co se děje?
Asi mám mírnej infarkt.
Tak dýchej.
Řekneš mi, co se děje?
Myslela jsem, že to bude prima začátek.
Ale najednou mi to připadá... jako skok.
Tak víš co? Půjdeme pryč. Dáme si burger.
- Yanko. - Znám burgrárnu v centru.
Nejlepší burgery ve městě.
Je tam mnohem větší randál a míň romantiky.
A páchne to tam po rozlitým pivu.
Dokonalý první rande. Tak jdeme.
Chci cítit tu samou úlevu a radost jako ty, ale nejde to.
Dobře, ale nějak to vyřešíme.
To všechno, co teď cítíš,
po čase přejde.
Možná. Ale představa čekání na hypotetickou budoucnost
mě trochu děsí. Já...
Nejsem připravená.
Nemůžu žít s vědomím, že to všichni v práci vědí.
Mám pocit, že to pak nejsem já.
Nikdo nebude chápat, proč jsme spolu, a já to budu vysvětlovat...
- Stydíš se za mě. - Ne.
- Ale jo. - Nestydím se za tebe.
O to nejde. Ale teprve tam začínám.
Nechci být definovaná tím, s kým chodím.
O tom, kdo jsi, budeš vždycky rozhodovat jen ty.
To je krásná, optimistická a naivní představa, Yanko.
A nechceš se na lidi prostě vysrat?
Kdo nám nerozumí, ať táhne.
Jde jen o mě a o tebe. Na ničem jiném nezáleží.
Já to nedokážu.
Když jsem s tebou v zatemněným studiu,
užívám si každou minutu.
Pak se rozsvítí světla a já jsem najednou někdo jiný.
Promiň.
Je mi to nepříjemný.
Hrozně to bolí, ale...
nedokážu ti lhát.
To nic. Chápu.
Ne, Nate, nemám strach o veřejný mínění.
Mám obavy kvůli péči o děti.
Tak jí pro mě za mě dej ten posranej barák.
Chci mít písemně, že se můžu stýkat s dětmi.
Přesně tak. Nic víc nechci.
Dobře, musím jít, ještě zavolám.
Hlavně to zařiď.
No ne, dobrý večer.
Pojď dál.
Hádám, že na večeři tě neukecám.
Jdeš si pokecat o životě?
Na rozhovor s Bradley zapomeň.
No... neozvala se mi, takže...
Máš nulovou důvěryhodnost. Žádné spojence.
Útok na Freda a celou stanici si nemůžeš dovolit.
Je čas, aby ses vrátil domů.
Vrať se domů a nech můj pořad na pokoji.
Tvůj pořad?
O tebe tady ale vůbec nejde, Alex.
- Jak to? - Bojuju o svůj život.
Ty se o ten svůj bát nemusíš. Ani o kariéru.
To nemůžeš vědět.
Ale můžu.
Dnešní svět nevolá ženy k odpovědnosti za spoluvinu.
Ani ty na vyšších místech.
Spoluvinu?
To myslíš vážně?
Jak dlouho chceš předstírat, žes o ničem nevěděla?
Panebože.
- Kruci! - Bože můj.
Nemohli bychom spolu mluvit upřímně jako dva dospělí lidi?
- Pojď mluvit otevřeně. - O čem?
Chceš...
Chceš mi do očí tvrdit, že ses na tom nepodílela?
A jak asi?
Aha, tak asi pořád předstíráš. Nebo si to blbě pamatuju.
Jistě. Vůbec jsi nad těma ženskýma nekroutila očima.
Nevtipkovala jsi na jejich účet.
Neposmívala se jejich zoufalství, když jsem je nechal.
Já jsem s nima sice spal, ale ty ses chovala krutě.
A na slovech záleží.
Neútočím na tebe.
Já tě podpořím. Jako vždycky.
Ale mohli bychom z toho těžit oba,
když do toho nebudeš tahat emoce.
Muži v mé situaci nebývají ochotní mluvit.
Budou to sledovat všichni. Byl by to významný moment.
Posunul by tebe i pořad. Bradley to chápe.
Nedělej ze mě stroj.
Nemůžeš změnit, že to, co požaduješ, mi způsobí bolest.
To, o co se pokoušíš, mi hrozně ublíží.
Je v tom můj život. Můj odkaz.
Nežádej, abych ten boj vzdal.
Přesně o to žádám.
Tak...
říkám ne.
V mém pořadu to nedovolím.
No dobře.
Půjdu s tím jinam. Kdekoliv jinde po tom skočí.
A jestli k tomu dojde, nevyhneme se výkladu,
že moje domovská stanice nebyla ochotna provést sebereflexi.
A v kritickou chvíli dala přednost mlčení.
Budu dávat veřejná prohlášení o rozvodu...
a o tom, proč k němu došlo tak rychle a jak to souvisí s tvým propuštěním.
Protože pravda je...
že sedět vedle tebe nebylo snadný.
Byl jsi autoritativní, šel z tebe strach.
Na některé momenty jsem se dlouho snažila zapomenout.
Na jeden si ale pamatuji dobře.
Natáčeli jsme reportáž v Chile...
a ty jsi zuřil kvůli tomu, jak vysílání vypadalo.
Obvinil jsi mě, že jsem si prodloužila reportáž na úkor tvojí.
A já se cítila hrozně.
A chtěla jsem ti to vynahradit.
Šli jsme na skleničku a pak na další.
A já se pak motala na cestě zpátky do hotelu.
A probudila jsem se v cizí posteli.
Ve tvý.
A nevím, jak jsem se tam dostala.
To bys neudělala.
Uvidíš.
To je ubohý, Alex.
To je mi fuk.
Sbohem, Mitchi.
Tenhle byznys má svoje morální hranice
a já jsem většinu z nich překročil. Ale tohle je...
Napínavé? Vzrušující?
Chceš z The Morning Show udělat atomovku
a svrhnout ji na stanici. To je šílený.
Nebyl jsi to ty, kdo mě zatáhl do Brooklynu
na tajnou schůzku na téma,
jak sejmout Freda Micklena?
Jo, nechtěl jsem náš pořad použít jako zbraň. Tohle je kamikadze.
To je spousta válečných metafor...
Jo, jsem rozčílenej.
Chápu, ale já se nesnažím pořad vyhodit do vzduchu.
Chci prověřit Mitchovo tvrzení o Fredovi.
V pořadu na Fredově stanici?
Myslím, že když to provedu správně, nukleárnímu holokaustu se vyhnu.
„Myslím“ je to klíčový slovo.
- To je přece... - Poslouchej, Chipe.
Ten vlak už se dal do pohybu.
Teď jde o to, jestli sedíš uvnitř, nebo se necháš přejet.
Jedná se o tvém náhradníkovi.
Mitch obchází kolem a hledá, kdo mu nastaví ucho.
A když to neuděláme my, odchytí ho YDA. Předběhnou nás ve sledovanosti
a Audra vyhraje zpravodajskou Emmy. Bůh nás chraň.
A nezapomeň na tvou důvěrnou přítelkyni Maggie Brenerovou.
Maggie díky tobě větří, že by z kostlivců ve skříni UBA
mohla vytřískat Pulitzera.
A půjde s tím úplně za každým, včetně Freda.
On tím pádem ví, že puč je za rohem.
Nesmíme se zdržovat. Musíme převzít kontrolu.
Přivést Mitche k nám a udělat rozhovor v naší režii.
K senzaci nám bude stačit jen pár minut.
Kde je ta odvaha, Chipe?
A co Alex? Uděláme to za jejími zády?
Máš z toho dobrej pocit?
Ne, mám z toho hroznej pocit.
Dala mi tuhle šanci, ať už měla jakýkoliv motiv,
a já bych měla být vděčná.
Měla bych být laskavější.
Ale co z toho budu mít? Co bychom z toho měli my všichni?
Máme příležitost udělat něco, co má nějaký smysl.
A bylo by arogantní si myslet, že takových ještě bude hodně.
Na to jsme všichni až moc staří.
Jen podotýkám, že jsem arogantní a myslím si, že ještě šanci dostanu.
Poslyš, já jen...
S Alex jsme tady začínali. Jsme kamarádi.
Dělal jsem jí producenta. To není jen tak.
Zkusím s ní promluvit, třeba ji přesvědčím...
Ale jen aby bylo jasno...
já nejsem jedinej, kdo má schůzku s Marlonem Tatem.
- Jo? - Ahoj, zlato. Věci nabraly spád.
Nechci na tebe tlačit, ale budu potřebovat, abys podpořila
moje tvrzení.
Čím dřív, tím líp.
Sejdeme se před tvým bytem.
Pošli mi adresu.
Ahoj.
Díky, žes přišla. Vážím si toho.
Ale připadám si jako při Watergate.
Nechceš jít dovnitř? Mám dobře vybavenej bar.
Jestli chceš, abych potvrdila tvoji verzi,
udělám to pod podmínkou anonymity.
Ale pamatuju si to celé trochu jinak.
Tak pojď dovnitř. Napijeme se.
Probereme to, abys s tím vyjádřením byla spokojená.
To, co chceš, abych řekla, se v mých očích stalo úplně jinak.
A jak se to tedy stalo?
Nevyužila jsem tě k povýšení.
Ty jsi využil mě.
Myslela jsem, že ve mě věříš.
Dával jsi mi rady. Vzhlížela jsem k tobě.
Aha. Chápu.
Jsi opilá?
Nejsem.
Dobře, já...
Je mi líto, jestli jsem tě ranil, Hannah. Opravdu.
A mrzí mě, že máš pocit, že jsem to celé bral na lehkou váhu.
Ne. Tak jsem to ne...
Chtěla jsem odejít.
Ale... nezačínej.
- Byla jsem mladá a ctižádostivá... - Ne, ne.
A obdivovala tě jako novináře i nadřízeného.
A jednoho dne jsi mi začal věnovat pozornost
a já měla pocit, že možná svoji práci dělám fakt dobře.
Nešla jsem k tobě do pokoje, abych...
To mě vůbec nenapadlo. Ale když na to došlo...
Stalo se to tak rychle, úplně jsem zkameněla.
Tak se rozhodni. Zkameněla jsi, nebo jsi chtěla odejít?
- Nevěděla jsem... - Ale ne!
Neviň mě z minulých činů, kterých teď lituješ.
Jsi silná žena. Nezávislá.
Když se Mitch Kessler rozhodne, že se s někým vyspí,
- jsou síla i nezávislost k ničemu. - Kristepane! Přestaň!
Víš co? Jestli mi nechceš pomoct, nevadí.
Jsem dospělej, zvládnu to.
Ale nedělej ze sebe zasranou oběť,
protože se ti to teď zrovna hodí!
Tahle taktika se šíří jak lesní požár!
O nic mi nejde, nic nechci.
Ne, jenom to, abych si připadal jako hajzl.
Ne, chci, abys pochopil, jak jsem se mohla cítit.
Začali jsme se poznávat, Hannah. Nenalákal jsem tě tam
žádnou výhrůžkou ani lstí.
Šli jsme nahoru a prostě se to stalo.
Jsi dospělá. Mohlas něco říct.
Jsi přece chytrá ženská.
Kouknu a vidím, že inteligence ti nechybí.
A chytrá ženská ví, o co jde hlavnímu moderátorovi,
co vydělává 20 milionů dolarů ročně,
když si vyrazí s asistentkou produkce.
Chytrá ženská neuvažuje:
„Pozval mě k sobě do pokoje, protože hledal novýho kámoše.“
Děláš producentskou práci.
Lákáš lidi, aby promluvili před kamerou.
Svádíš je.
Nemůžeš si přece stěžovat, že někdo svedl tebe.
Ani nevím, proč jsem tady.
Tak já ti tvoji verzi potvrdím.
Ale chci zůstat v anonymitě.
A chci, abys mi dal pokoj.
To beru.
Ahoj, Chipe. Co se děje?
Jak je?
Jen se chci...
zeptat, jestli je všechno v pořádku.
Když jsme spolu mluvili,
měl jsem dojem, že tě něco trápí.
Možná je to producentskej šestej smysl, možná je to blbost.
Ale... je s tebou všechno v pořádku?
I mezi námi dvěma?
Jo, i mezi námi.
Měla jsem...
Ráno jsem měla náladu na houby.
Špatně jsem spala.
Tak jo, hlavně že to není nic horšího.
Ne, fakt není.
Jsme pořád kámoši?
Alex. My budeme vždycky kámoši.
Dobře, dobrou noc.
Dobrou noc.