РАНКОВЕ ШОУ
На сьогодні все.
Ми раді, що ви провели ранок з нами.
Поздоровляю з першим тижнем.
- Молодець. - Доброї вам п'ятниці.
Дякую. Було весело.
Гарних вихідних, Америко.
А зараз – «Твіст».
Як кажуть, як каже Келлі... Розумієте?
Обожнюю цю пісню.
Кінець.
Більше не сумнівайся в моїй принциповості на роботі.
Гаразд.
Я тобі швиденько дещо поясню.
Це шоу – дуже складний світ. Зрозуміло?
Треба дотримуватися правил.
Подумаєш, що не треба, і помилишся. Ясно?
Це шоу тебе проковтне,
виплюне твої кістки та хрящі,
і твій дух разом з ними.
Якщо ти сама цього не хочеш, бо тоді
я не знаю, що сказати.
- Чіпе, до чого ти ведеш? - Тут можна багато зробити.
Не знищ себе в процесі
натискання кнопок, які не можна натискати.
Будь обережна.
Навіщо? Бо канал усе звалить на тебе?
І кар'єрі кінець?
На жаль, її вже не врятувати.
Не всі навколо – себелюбні козли.
Я хочу поговорити про тебе.
- Чіпе. - Не зараз, Рено. Зачекай.
Прийшов Мітч.
Це ж треба, Морте. Класна борідка. Мені подобається.
Привіт, Ґреґу.
Ліндсі. Як твоя собачка?
- Добре, Мітчу. - Привчай її до переноски.
Обов'язково привчай. Привіт.
Доброго ранку.
Що... О чорт.
Мітч?
Привіт, капітане. Як ваш «Титанік»?
Навіщо ти прийшов?
Я тут 15 років працював.
Хочу щось сказати цим людям.
- Не думаю, що це добра ідея. - Як на мене, чудова.
- Виклич охорону. - Викликала.
Я побуду з вами. Хочу подивитися театр.
Сподіваюся, у нього під пальтом немає обріза.
Господи.
Усім привіт.
Привіт.
Знаєте,
коли я заходив, то помітив, що тут немає моїх фото.
Чому це?
Хто це зробив?
Жартую.
Ну...
як незручно, правда?
Я знаю, ви дуже налякані, тому говоритиму я.
Це так дивно.
По-перше, мені прикро.
І, кажучи це, я не визнаю провину.
Мені так само прикро, як було б вам, якби когось збив автобус,
хоча за кермом були не ви.
Мені прикро, що це шоу збив автобус.
Нас усіх збили.
По-друге,
я...
Я дуже сумую за вами всіма.
Сумую за студією. Сумую за роботою.
Сумую за партнерами.
Гей, Алекс.
Я чув, ти взяла інтерв'ю в моєї ймовірної жертви
і скоро вийде стаття в «Нью-Йорк таймс».
Ми всі знаємо, що з цього буде.
Я впевнений, нічого доброго про мене не напишуть.
Тому я й прийшов.
Я прошу вас висловитися на мою підтримку.
Подзвоніть у «Таймс», дайте їм коментар.
Ви мене знаєте краще за всіх.
Сторонні люди
захочуть роздути скандал.
А ви зі мною працювали.
Ми багато років працювали пліч-о-пліч.
Ми як сім'я.
Ми колеги. Ми друзі.
Я прошу вас усіх як друзів
висловитися на мою підтримку.
Мітчу, так не можна. Йди звідси.
Я знаю, дехто з вас цього хоче.
Дехто з вас хоче висловитися.
Ні.
Це страшно. Я розумію.
Пливти проти течії,
казати непопулярні тепер речі
на підтримку непопулярних тепер людей.
Але ж це моє життя!
Хто підтримає мене?
Хто з присутніх мене підтримає?
Я вас люблю більше за всіх у світі!
Хто-небудь?
Ні?
Ого.
Гаразд.
Алекс?
Що ж. Я розумію.
Я все розумію.
І хочу щиро вам сказати...
що ви мені дорогі.
Але... Я... Не хочу, щоб ви почувалися винними.
Я справді вас люблю.
Це була честь – працювати з вами. Дякую.
Мітч Кесслер!
Це ж Бредлі Джексон.
Хто ще знав про те, що було?
А ти як думаєш?
Поздоровляю з посадою.
Будь обережна.
Білл! Білл?
Привіт.
Ми якраз про тебе говорили.
Так?
Ми думаємо, що ти супер.
Невже? Я думала, всі хочуть насадити мою голову на спис.
Ні. Ти багато кого надихаєш.
Дуже дякую. Рада це чути.
Хочеш провести завтрашній вечір з кількома колегами?
У Клер день народження, ми йдемо пити.
У тебе день народження.
Напевне, в тебе інші плани.
Ні, в мене нема планів.
Я тут нікого не знаю. Охоче прийду.
Але я ще мушу переїхати в інший готель. На коли?
- Десь на дев'яту? - Так.
- У «Том О'Доннелл».
- Чудово! - Бердлі!
Мабуть, це я. Я Бердлі. Зустрінемося завтра.
- Бувай, Бердлі. - Бувайте.
- Дякую. - Смачного.
ГОТЕЛЬ «АРЧЕР ҐРЕЙ»
Чорт забирай.
Він це зі мною зробив.
Він мене затаврував.
Украв мою впевненість у собі, мою повагу до себе.
І я почала тонути,
і не було кому кинути мені рятувальний канат.
ЗАПРОШЕННЯ
НА ВЕЧІР МУЗИКИ БРОДВЕЮ ЗБІР ГРОШЕЙ
У НЬЮ-ЙОРКСЬКИЙ ФОНД ТЕАТРІВ
ВЕДУЧІ: АЛЕКС ЛЕВІ І ДЖЕЙСОН КРЕЙҐ
О боже.
Вітаю. Залишіть повідомлення після сигналу.
Привіт, це Чіп. Можеш передзвонити?
Мені потрібна допомога.
- Привіт, Міа. - Доброго ранку, Бредлі.
Скоро прийде Меґґі Бреннер з журналу «Нью-Йорк».
Секретарка тобі дзвонила?
Так. Я майже готова.
Слухай. Це інтерв'ю Ешлі.
- Потім ми з нею не говорили. - Я знаю, Міа.
Я не скажу те, що ти хочеш чути.
Інтерв'ю було чудове, я ним пишаюся,
а потім ще Мітч прийшов.
Думаю, це нагадування про те, що ти все зробила правильно.
Думаю, він скучає за глядачами.
Бачиш, що сталося. Ми всі це чули.
Звісно, нам буде цікаво.
Саме так. Меґґі Бренер це теж цікаво.
Це захоплива катастрофа,
а зізнання Ешлі
викличе нові питання про «Ранкове шоу».
І вона очікує, що ти на них відповіси.
Що ти в мене просиш?
Я прошу тебе не забувати про це.
Меґґі думає, що вона найрозумніша.
Я не знаю, чому мене вибрали на «Ранкове шоу».
Іноді мені здається, що вони помилилися.
Хтось подзвонить і скаже, що це помилка.
Це складова ваших чарів?
Неудавана, скромна щирість.
Як вам вдалося її зберегти?
Не знаю. Мабуть, я просто не вірю в те, що про мене кажуть.
Не оточую себе тими, хто з усім згоден.
Ми все одно помремо,
врешті-решт усі програють.
Не треба захоплюватися цим лайном.
Дарма я сказала «лайно».
Нічого. Всі іноді лаються.
Отже, ви змінили «Ранкове шоу», щоб воно не змінило вас?
Думаю, ми можемо розвиватися разом.
Так.
Але... Алекс.
Я давно з нею знайома. Вона легенда.
Так.
Гадаєте, вона підтримає цю...
вашу феміністську революцію на «Ранковому шоу»?
У її рідному домі?
Гадаю, так.
Але ви помітили зміни в атмосфері за кадром
тепер, коли Мітча нема?
Чи це взагалі можливо, коли лишилося стільки старої гвардії?
Я не знаю, як тут було раніше.
Але вчора ви закликали
Ешлі Браун бути відвертою,
питаючи про атмосферу,
яка дозволяла Мітчеві ціле десятиліття не знати обмежень.
Думаю, вас це цікавить?
Так. Я людина й журналістка.
Якщо я бачу, що комусь є що розповісти,
я намагаюся створити умови для цього.
Алекс згодна з цим?
Вона тут працює найдовше.
Так. Ми з Алекс щойно почали працювати разом.
Гадаю, цілком успішно.
Надіюся, з нас вийде сильна команда.
Чекаю нашого інтерв'ю через десять років.
Побачимо, чи у вас вийде все, що ви плануєте.
ОФІС UBA, НЬЮ-ЙОРК
Ось найважливіше. Викривачів було четверо,
ми знаємо двох. Після Ешлі ще дві жінки
хочуть дати інтерв'ю.
БУДІВЛЯ «ТАЙМС», НЬЮ-ЙОРК
Звинувачення Мітча в домаганнях.
Деякі – офіційні.
Даємо вам вісім годин, щоб узяти коментар у Фреда.
Вони хочуть почути деталі.
Я мушу знати, що їм уже відомо.
Я згоден.
Інакше я це не підтверджуватиму.
КОРІ ЕЛЛІСОН ХОЧЕ ДЕТАЛЕЙ АБО НЕ КОМЕНТУЄ
Гаразд, Робе. Перейдімо до справи.
ОФІС UBA, ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Ми не дозволимо Фредові коментувати,
якщо він не знатиме контексту.
Наш дзвінок – з чемності.
Стаття буде, з коментарем чи без.
Але подумайте про враження.
Усі зрозуміють, що Фред ухиляється.
Ухиляється від чого?
Існує багато непевних історій. Ваша не унікальна.
Якби у вас було щось нове чи вибухове, ви б сказали.
От що в нас є. Чотири джерела.
Три жінки, що працювали чи працюють у шоу,
і чоловік, який працює там зараз.
Ці події були в його гримерці, в машині,
на місцях зйомок, у готелях,
в туалеті на заправці «Шеврон» у Північній Каліфорнії
під час Шекспірівського фестивалю,
в Римі під час конклаву,
у вихідні на його віллі в Гемптоні
і багато разів на його яхті.
Спецвипуск.
Можна сказати що завгодно.
Джерела варті довіри?
Є пряма інформація, є переказана.
Зокрема від Фредової секретарки Джанін Фрідман.
Мітч трахав Джанін? Господи.
Що сказала Фрідман?
Джанін стверджує: «Зірки завжди знаходилися під захистом.
Не тільки при сексуальних звинуваченнях.
Зірки – це хліб з маслом для всіх, і їх люто захищають.
Про поведінку Мітча завжди ходили чутки.
Це було відомо всім».
А якщо ми обміняємо розповідь, про те як Мітч прийшов на студію
і його вивела охорона, на викидання цієї цитати?
- Напиши йому. - Так.
Це цікаво.
Послухайте.
У нас є сюжет, який доповнить статтю.
Він про Мітча, є багато свідків.
Чудово.
Але ви не цитуйте Фрідман.
Не обіцяю, поки не почую.
Ні, так не буде.
Клянуся, це буде окраса статті.
На фіг. Вони блефують.
Вибачте, ми надрукуємо статтю як є. Дякую.
Якого біса?
Зробіть усе, щоб це зупинити.
Дискредитуйте свідків.
Хай відмовляться від своїх слів.
Підкупіть їх. Але припиніть це негайно,
інакше залишитеся без роботи.
Мені обрид і ти, й твої фокуси,
Знаю, ти вважаєш себе генієм.
За свою кар'єру я зустрічав сімох таких хлопців.
Тому не вдавай Христа Спасителя.
Тебе ніхто не любить.
Крім, хіба що, твоєї мами,
але вона не приділяла тобі достатньо уваги, і...
тепер ми всі через це страждаємо.
Можна зайти у ваші покої?
Як ввічливо. Так. Заходь.
Я готуюся до великої гри.
До великої гри.
А я думав, це приємний доброчинний вечір.
Так і є.
На жаль, мені доведеться
підлещуватися до Меґґі Бренер.
Навіщо?
Вона сьогодні брала інтерв'ю в Бредлі для журналу «Нью-Йорк»,
і я мушу знати, що вона напише.
У тебе завжди цікаві плани.
Підкори всіх. Треба виглядати гарно.
Ти мав сказати, що я завжди гарна.
- Ти завжди гарна. - Дякую.
ГОЛОСОВА ПОШТА
Бредлі, це твій тато.
Я тут, сиджу в машині й вирішив подзвонити тобі.
Чіпе, це інтерв'ю Ешлі Браун.
Господи.
Знаю. Воно привернуло увагу?
Так. Ви обіцяли поводитися чесно, коли звільнили Мітча, але... Господи.
Перейдімо до справи.
Ця ваша стаття з іншими викривачами Мітча...
Хочеш прокоментувати?
Ні, хочу сказати, що мені буде біда.
Ти не був під час розмови?
Вибач.
До біса це.
Наскільки постраждає канал?
Шоу? Наскільки постраждаю я, Роббі?
Скажи хоч щось.
Ми давно дружимо.
Разом працювали. Жили в тих самих мотелях.
Ти знаєш моїх колишніх дружин.
Я багато чого для тебе зробив. Допоміг отримати цю роботу.
Так, атмосфера на шоу не була ідеальна,
але ми всього не знали.
І ми це виправляємо.
Допоможи мені, і я допоможу тобі. Як завжди.
Мені шкода, Чіпе.
Тобі шкода? Після всього, що я для тебе зробив?
Я не пам'ятаю, що ти для мене зробив.
Хіба ми не так домовлялися?
Я не прошу тебе псувати статтю.
Просто не стріляй мені в лице.
Ти мені зобов'язаний.
Це може зіпсувати статтю.
Я знаю, де закопані твої скелети, друже.
Подумай про свої дії.
ПІДТРИМАЙТЕ ЖИВИЙ ТЕАТР
Дозвольте взяти ваше пальто?
Дозволяю.
- Візьміть. - Дякую.
Гарного вечора.
Увага. Щойно прийшов Корі.
- Гра почалася. - Усміхайся.
Вітаю, Корі. Рада тебе бачити.
Алекс, шкода, що це не так.
Ти ж мене запросила з політичних міркувань.
Правда.
Але вдаймо, що це не так.
Буде веселіше.
Можеш внести пожертву й заспівати пісню з мюзиклу.
Може, «Вальс зради»?
Зі «Знедолених»?
Який тонкий натяк. Я вражений.
Взаємно.
Мабуть, між нами є щось спільне.
Це ж треба.
БРОДВЕЙ
Мангеттен?
Поводься як усі.
Рада вас бачити.
- Привіт, Женево. - Привіт.
Ви прийшли.
- Дякую вам. - Дякую, що цим займаєшся, Алекс.
Дякую. Тут гарно.
Дякую.
- Як справи? - Усе гаразд.
- Так? - Насправді не дуже.
Чула про лісові пожежі в Каліфорнії, під Лос-Анджелесом?
Так. Це жахливо.
Це за кілька кілометрів від нашого будинку в Малібу.
- Це так прикро. - Усе буде добре.
Наша істерична сусідка любить перебільшувати.
Надіюся, що це так, Фреде.
Сподіваюся, ви зможете розслабитися. Для цього й потрібне свято.
Купи щось, Фреде. Не будь скнарою.
Чому всі кажуть, що я скнара?
Бо так воно і є.
- Дякую. - Ти часто тут буваєш?
Так. Здається, я тебе знаю.
Пригостити тебе?
Я б з радістю, але в мене справи.
Звісно.
Де ж Меґґі?
Хай краще прийде.
Як іде твоя гра?
Моя гра йде шикарно. Усе чудово.
Я завжди вмію зібратися, коли треба.
Я знаю.
Але знаєш, що мене бісить?
Усі говорять тільки про Бредлі Джексон.
«Бредлі чудова. Це ж треба, яка знахідка».
«Бредлі – справжнє відкриття».
«Така запальна».
Дурниці.
Це ж я її знайшла,
- а ніхто цього не пам'ятає. - Я пам'ятаю.
Пора виголошувати промову.
Глибокий вдих.
Подивися ліворуч і праворуч. Надінь шолом.
Не хвилюйся. Я майже завжди обережна.
«Майже».
Гаразд.
Вибачте.
Вітаю всіх. Не бійтеся, я не співатиму.
Я просто хотіла вам усім подякувати за те, що прийшли.
Особливо дякую Женеві Міклен, що познайомила мене
з цим чудовим фондом, який зібрав нас усіх тут сьогодні.
Дякую.
Нью-йоркський фонд розвитку театру
прагне показати всім силу театрального мистецтва.
Він дає стипендії небагатим студентам театральних коледжів
і майбутнім акторам театрів.
Пройдіть у зал аукціону.
Там продаються цікаві речі.
Крістіан буде тут цілий вечір.
За пожертву в $1000 можна заспівати улюблену пісню з мюзиклу,
як це дуже гарно щойно зробив Шаєнн Джексон.
Тут носитимуть десерти й напої.
Гарного вам вечора і...
Хай живе Бродвей.
Дякую. Розважайтесь.
- Ти молодець. Дякую тобі. - Дякую.
ІРЛАНДСЬКЕ ПИВО O'SHEA
ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ
- Привіт. - Привіт. Що будете пити?
А що є, щоб витримати вечірку, на якій не хочеться бути?
Віскі «Джеймісон». Воно нам допомогло
деякий час терпіти британців.
Чудово. Я буду з льодом.
Дайте подвійну порцію.
Подвійну? Відкрию вам рахунок.
Чудово. Я Бредлі.
Я запам'ятаю.
Побажайте мені успіхів.
Успіхів.
Це Бредлі Джексон.
Бредлі тут. Чому?
Так. Ми з Клер її запросили.
І вона прийшла? Цікаво.
- Боже мій. Гарна зачіска. - Хто хоче ще?
Гарна? На каналі з мене роблять ляльку, і я її змінила.
Дякую, що запросили мене.
Поздоровляю, Клер.
- Це тобі. - Дякую.
- За Клер. - Дякую.
- За Клер. - Дуже дякую.
- Будьмо. - Ми почали гру:
«Випий по чарці за кожен давній флірт на каналі».
- Давній флірт. - Що будете?
- Текілу. - Текілу.
Так, текілу. Запишіть на мій рахунок,
він буде відкритий цілу ніч.
Моє ім'я Бредлі.
- Міс Джексон. - Міс Джексон – для нечемних.
Господи.
Ти нечемна, Лейло. Я це бачу.
Звідки мене всі знають?
- Звикай. - Для цього й треба випити.
І забути те, про що не хочеш думати.
Вип'ємо за це, подруго. За заперечення.
Заперечення!
Так, я
Можу
Так, вона може.
Які ви добрі. Це була дурниця.
Текілу з льодом.
Деніеле, ти занадто талановитий.
Ну, я не Ніл Даймонд, але нічого.
Ти чудово співав, але ти занадто талановитий,
щоб чекати, поки інші люди визначать твоє майбутнє.
Радий тебе бачити, Одро.
Де решта команди YDA?
Дім бабусі Джиммі в зоні каліфорнійських лісових пожеж.
Він поїхав глянути, чи все гаразд.
Господи. Який жах.
Побачимо, що буде.
То я кажу, що
мені треба дещо з тобою обговорити.
Гаразд.
Краще не там, де повно керівників «РШ».
«РШ» багато років було для мене рідним домом,
і я поки не збираюся звідти йти.
Тебе там цінують?
Мене мотивують.
Переконуй себе в цьому й далі. Приходь поговорити.
Може, послухаєш зі мною пісні з мюзиклів, як хороший гей?
- Звісно. - Ходімо.
- Боляче? - Жахливо.
Нічого не лишилося.
- То ти заспіваєш? - Примусь його заспівати.
Ну, будь ласка.
Можна «Сучасного генерал-майора», там речитатив,
я вивчив її в інтернаті.
Цю або іншу пісню з мюзиклу з Рексом Гаррісоном.
Ґілберт і Салліван.
Глядачі це люблять. Чекаю з нетерпінням.
- Усе буде добре, Янко. - Авжеж.
О, Меґґі. Ви веселіться.
- Привіт, Меґґі. - Привіт, Алекс.
- Як ти? - Чудове свято.
- І гарні чоловіки. - Як завжди.
Молодець, що прийшла.
Я знаю, ти була цілий день зайнята з моєю спільницею.
Вона супер, так?
Бредлі? Так.
- Вона цікава знахідка. - Знаю.
Вона тут?
- Гаразд. - Ні, її тут немає.
Вона взяла вихідний.
- Цілком заслужений. - Молодець.
Мабуть, у неї був тяжкий тиждень на «Ранковому шоу».
Так, їй було важко.
І вона дуже талановита, але була шокована,
що треба вийти в ефір у понеділок.
Кожен би був.
Це ти вирішила про понеділок?
Я знаю, що потрібно для шоу.
Швидке оновлення.
Феміністичний ухил. Це сталося дуже швидко.
І Бредлі стала суперзіркою.
Вона раніше не була ведучою, але чудово впоралася.
Очевидно, нею керував хтось досвідчений,
хто добре вивчив цю індустрію.
Так. І ти це знаєш, Меґґі.
Неможливо діяти відкрито жінкам,
які намагаються керувати чоловічою імперією.
Але ми зробили історичне інтерв'ю.
«Ми» – як у королів? Симпатично.
Дякую.
Невже ти думаєш, що я б не контролювала
такого важливого інтерв'ю?
Я цілий тиждень працювала з Бредлі,
радила, як витягти з Ешлі правду.
Це було складно. І важко. Але ми... Я... У нас вийшло.
Це під запис?
Ні.
Я просто подумала, що тебе зацікавлять
зміни, які відбуваються на «Ранковому шоу».
Мені й самій незручно було сидіти поряд з Мітчем.
А тепер у мене є можливість покращити умови
для тих жінок і для себе.
- Що? - Алекс, ми давно знайомі.
Я тебе дуже поважаю, але...
Я не збираюся писати феміністську хвалебну статтю
про жінку...
яка не звертала уваги на аморальну поведінку співведучого.
Вибач, що?
Бредлі стане дуже популярна.
Я не звинувачую тебе, що ти боїшся загубитися,
що жінка, яка сидіть поруч, тебе замінить.
Я знаю, для тебе це складно.
Хочеш це прокоментувати?
Не під запис, Меґґі.
Я не боюся загубитися.
Ніде.
Ніколи.
Гарного тобі вечора.
Я не почув, що «Таймс» відкладе статтю.
Вилупки. А ти чув?
Ані слова. Вилупки.
Чіпе, фотограф щойно пішла.
Покликати її?
Потрапимо в розділ «Вечірки» журналу «W» як багаті козли, які ми і є.
Мені приємніше бути не сфотографованим козлом. Дякую.
Ти спізнився.
І вже напився.
Я вирішив, що сьогодні важливіше напитися.
Піду знайду Женеву.
Мені було неприємно, що мене не підключили до розмови з «Таймс».
Ти не був потрібен.
Я знаю твої наміри.
Ти чекаєш, поки вийде стаття.
Якщо вона буде погана, я вилечу з роботи.
Угадав?
Думаю, що так.
Мені жаль, Чарлі «Чіп» Блек.
Справді?
Думаю, що таки жаль.
Щоб ти знав, ти теж не недоторканний.
Тебе вигнати так само легко, як і мене.
Усе гаразд?
Та годі. Ти що, на реабілітації?
- Хочеш загладити вину переді мною? - Ні, Алекс, зачекай, не йди.
Хай нас сфотографують, коли ми розмовляємо.
Усміхаємося.
У тебе все в порядку?
Я вже не пам'ятаю, коли ми востаннє говорили.
Що ти... Що ти хочеш, Корі?
Це було перед тим, як ти назвала Бредлі своєю співведучою.
- Я тебе дуже образив. - Ти був козлом.
Не хвилюйся, я не кусаюся. Я сам хотів це сказати.
- Що саме? - Ти мала рацію.
Так, я це сказав.
Ти добре зробила. Трюк з Бредлі був геніальний.
Я хочу, щоб ми працювали разом.
Гадаю, ти безумний геній,
а я люблю працювати з безумними геніями.
Іди до біса, Корі.
Полюй на когось іншого. Мене не обдуриш.
- Ти мені не віриш. - Ні.
О, Алекс.
Я старатимуся ще краще.
Попрошу хвилинку уваги.
Я хочу подякувати нашій ведучій.
Алекс, що б ми без тебе робили? За Алекс.
Дякую. Це приємно. Дякую.
Присвячую цю пісню тобі, Алекс Леві.
З тобою весело працювати. Пісня тобі сподобається.
Що ти робиш?
Ніхто тебе не скривдить
- Поки я поруч - О господи.
Ніхто тебе не скривдить О ні
Поки я поруч
Навколо багато демонів
Нині
Вони втечуть від мене Мені начхати
- Я це вмію - Так, умієш.
- Ти ж знаєш, це дует, Алекс Леві. - Оце вже ні.
Ти ж фанатка мюзиклів. Іди туди. Виходь.
Ніхто тебе не скривдить Ніхто не зважиться
Інші можуть тебе покинути Лише свисни – і я прийду
Вона знає слова!
Демони причарують тебе усмішками
На певний час
Але потім
Ніхто тебе не скривдить
Поки я поруч
Ми разом, і ми розумні
А також щирі
Мені не треба Я ніколи
Нічого не приховуватиму від тебе На відміну від інших
Що це за фігня?
Не знаю, але це дивно й цікаво, і мені подобається.
Ніхто не зважиться
Інші можуть тебе покинути
Не хвилюйся Лише свисни – і я прийду
Демони причарують тебе усмішками
На певний час
А потім
Ніхто тебе не скривдить
Поки
Я поруч
Браво, Алекс!
Так?
Так, я готовий дати вам той коментар.
Ви знімете коментар Фрідман?
Що змінилося? Гаразд, не відповідайте.
Чудово. Ви готові?
Алекс, що сталося?
Мені треба піти звідси.
Це твоє свято. Що я скажу людям?
Скажи, щоб згорталися. Щоб перестали співати.
- Щось сталося? - Кожні п'ять хвилин щось стається.
Я задихаюся в одному приміщенні з ними.
Не розумію. Хіба надворі краще...
- Що це значить, Алекс? - Я поїду до Мітча!
Зрозуміло?
Мушу з ним поговорити.
Він у місті.
У нас багато чого відбувається. І я хочу поговорити.
Хочу провідати друга. Це злочин?
Ні, не злочин.
Тоді, будь ласка, не роби з цього події.
Не буду.
Іди. Я тебе прикрию, подбаю про вечірку.
Дякую.
І що, тепер навіть не можна фліртувати з сексуальним колегою?
Краще завести роман з тим, кого не мусиш щодня бачити.
Хіба в нас є на це вільний час?
Целібат має свої плюси.
Наприклад?
Я не знаю.
Та ну. Яке це має значення?
Чоловіки постійно пхають свої члени куди не треба.
Хто скаже, що ми б не поводилися так само,
якби мали члени?
- Ханно. - Така чоловіча природа,
і вони ніколи не зміняться,
хоч би як ми себе дурили і хоч би які статті писали.
Тож... мазаль тов!
Ти п'яниця-нігілістка, Ханно.
- Саме так. - Мені подобається.
Дарма охорона пропустила Мітча на студію.
У нього було таке сумне обличчя. І він згадав про мою собаку.
Ні. Сумно те, що всі ці люди прикидалися,
ніби не знали чи не брали участі в його витівках.
То Мітч був не один.
Просто Мітч єдиний...
Тихо. Хто це хоче знати?
Вибач, що?
Рена має на увазі: це хоче знати правдомовиця Бредлі Джексон
чи Бредлі Джексон – проста людина, яка пішла випити з колегами?
Он як?
Я багато де працювала.
Я була б шокована, якби Мітч був тільки один.
Та не всі тут докопуються до правди в прямому ефірі.
Не треба було її просити, щоб була чесна?
Я думаю, дехто з нас любить цю роботу, хоча вона не ідеальна.
Я не хочу нікого з вас підставити.
Я просто свідок історії, як і всі ви.
Хай живе революція! Відтяти йому яйця.
Не ображайся, Клер, та через десять років ти передумаєш.
Мабуть, ти надто розумна
і добре вмієш ставити чоловіків на місце.
- Боже, Клер. - Що це означає?
Я тебе не звинувачую, але надіюся,
що й через десять років захочу відрізати Мітчу яйця.
Він усе одно козел.
По-перше, скільки тобі років, 24?
Спитаємо тебе через 20 років.
І з усією повагою, ти тут працюєш... 18 місяців?
Що ти знаєш про це шоу? Яке воно було? Що я бачила?
Що я пережила під час роботи тут.
Але, з усією повагою, необов'язково працювати тут 20 років,
щоб зрозуміти, що Мітч неправий.
Гаразд, може...
Звісно, ніхто цього не заперечує,
та все не таке чорно-біле, як ти кажеш.
Так? Бо все складно. Люди складні.
Мітч був складний.
І він був частиною цього шоу.
І мене дуже хвилює...
доля цього шоу.
Міа, я дуже...
Я дуже п'яна. Вибач. Ми всі п'яні й...
Ні, ні. Я прошу у всіх вас пробачення.
Мені важко. Мені неприємно, що...
Неприємно, що від цієї статті в «Таймс» буде...
Важко буде оговтатися.
Нам чи Мітчу?
Знаєте що? Я викличу таксі й поїду вже.
Вибач, Міа.
Ні, все гаразд.
Вибачте.
З днем народження.
Дякую.
- Бувай, Міа. - До завтра.
- До побачення, Міа. - Бувай.
Мені дуже жаль, що я побажала відрізати йому яйця.
Добре, що ти подзвонила. У нас жвава розмова.
Я щойно подумала,
як приємно бути з людиною,
з якою можна просто сидіти й не розмовляти.
Ти зробила поганий вибір.
Останнім часом я часто роблю поганий вибір.
Я хотів спитати:
хто така Бредлі Джексон?
- Не питай. - Хіба це не рішення каналу?
Це моє рішення.
Я це оголосила на тому дурному нагородженні тиждень тому.
- Це було... - Що, невже?
Так.
Господи. І знаєш що?
Тепер дороги назад немає. Ні.
Ти справді збожеволіла, коли я пішов, так?
Збожеволіла. Я не...
Хочеш почути мою думку про це?
Питання риторичне?
- Так, звісно. - Звісно.
Вона довго не протримається, і ти маєш бути готова до цього.
Бо люди дурні,
бачать щось яскраве й крикливе й кажуть:
«Що це таке?»
Потім розуміють, що не люблять яскравого й крикливого,
і рухаються далі.
Тому раджу тобі тримати дистанцію,
бо коли Бредлі Джексон лопне,
тебе обсипле її клаптями.
- Як мило. - Ну...
Я це уявляю. А потім що?
Якщо я не буду вся вкрита останками Бредлі Джексон,
хоча це не факт.
Життя триває.
Люди й далі дивитимуться шоу,
бо воно допомагає їм прийняти жахи життя,
а ти й далі процвітатимеш.
Тебе любитимуть ще більше після падіння Бредлі Джексон.
А після мого фіаско
тебе вважатимуть мудрою, надійною, розумною людиною,
на яку можна покластися,
яка це все пережила
й не змінилася.
А потім ти знайдеш нового співведучого, краще чоловіка.
І хоча це звучить смішно, він буде білим гетеросексуалом,
гарним, але не занадто, не загрозливо,
таким, як...
батько твоєї подруги, в якого ти була закохана.
Він буде дуже розумний, справжній журналіст,
а не просто обличчя перед камерою.
Він буде цікавою людиною.
І ви з ним добре поладнаєте.
Будете смішити одне одного в ефірі й поза ним.
Тебе назад не візьмуть.
- Мене? Я казав не про себе. - Ніколи. Ні.
Я казав про іншу безіменну людину.
Ця інша людина живе в будинку кривих дзеркал.
Як і всі ми.
Саме так.
Ти за мною скучаєш.
Визнай це. Я ж бачу.
Ти мені подзвонила.
Веди вже машину, йолопе.
Знаєш що?
У мене ідея. Ми можемо зустрічатися.
Пейдж пішла. Ти не живеш з чоловіком.
Боже, Мітчу, що ти таке кажеш?
Ми вільні.
Ми вперше обоє вільні й можемо цим зайнятися.
Авжеж, звісно, кожна дівчина мріє укласти пару
з сексуальним агресором.
І завести з ним маленьких агресорів, і...
Гаразд.
Але, гадаю, в мене вищі стандарти.
Саме так.
Але ж є життя й після шоу.
Не так воно й погано. Буває гірше.
Дякую.
Я за тобою сумую.
Я теж за тобою сумую.
Вибач.
О, Мітч. Щойно вийшла стаття.
О чорт.
От зараза.
Народ. Вийшла стаття в «Таймс».
О чорт.
Боже мій. На конклаві? Здається, я знаю з ким.
«За словами жінки, Мітч Кесслер покликав її
в туалет на заправці». Господи.
«Незважаючи на вибухове інтерв'ю Бредлі Джексон з Ешлі Браун,
про інші інциденти повідомлено не було».
НЬЮ-ЙОРК ТАЙМС «ВИТІВКИ МІТЧА КЕССЛЕРА»
Я зараз прийду.
Алло?
Привіт, тату.
Це я. Це... Бредлі.
Сподіваюся, я тобі не заважаю.
Чого ти мені дзвониш?
Добре питання.
Ну... Ми давно не бачилися і...
Я не знав, чи ти захочеш говорити.
Ти вирішив подзвонити після 15 років мовчанки?
Чую, ти в барі.
Ти вгадав.
Добре, вибач.
Я просто... Я дзвоню тобі,
бо думав про тебе. Я завжди думаю про тебе.
Я дивився твою передачу.
Мабуть, це егоїстично, але я захотів подзвонити
і сказати, як я пишаюся,
як сильно...
Як сильно я тобою пишаюся.
Шкода, що бабуся тебе не бачить.
Я завжди знав, що ти розумна, Бредлі.
Ти так...
розмовляла зі мною про політику в дитинстві.
Я не...
Я не кажу, що це завдяки мені.
Ні, навпаки.
Ні, враховуючи твоє дитинство й твої теперішні успіхи.
Я перетворив твоє життя на пекло.
Ти мене чуєш?
Я теж перетворила твоє життя на пекло.
Ти робила те, що вважала за потрібне.
Я робила те, що потрібно.
Не дзвони мені, будь ласка.
Ти не дзвонив мамі? Вона така вразлива.
Ні, я їй не дзвонив. Я...
Я не хочу неприємностей.
То не завдавай їх. Бувай.
Гаразд. Добраніч.
Бережи себе, мала.
Я завжди себе берегла.
- Гей. - Можна мені випити?
За рахунок закладу.
- Ще? - Так. Наливай.
- Добре. - Як тебе звати?
- Ендрю. - Ендрю.
- Так. А вас? - Бредлі.
- Я приймав вашу картку. - Так?
Вона досі в мене.
Гаразд. Так.
- Мені треба йти. - Що треба?
- Так. - Ти жартуєш.
ФРЕД МІКЛЕН СКАЗАВ: «ЙОГО ДОВЕЛОСЯ ВИВЕСТИ.
ЙОМУ КІНЕЦЬ. РОБОТИ НЕ МАТИМЕ».
Чортів козел.
Мені треба додому.
Алекс, ти про це знала.
Знала.
Знала теоретично, але коли це прочитала,
сприйняла геть інакше.
- Можеш відвезти... - Гаразд.
Мені треба додому. Мітчу, прошу.
- Добре. - Добре.
Гаразд.
РЕНА МОГЛО БУТИ ГІРШЕ
Я не можу назвати його номер.
Можете. Я тут живу. І він живе.
Я маю право знати його адресу.
Я не заперечую, що він тут живе, але номер назвати не можу.
Подзвоніть і скажіть, що я внизу.
Не подзвоню, бо його немає.
- Чому ви кажете... - Бредлі.
- Вибач за запізнення. - Корі.
Я йому казала, що ми знайомі, а він не слухав.
Вибач. Ходімо зі мною.
- Грубіян. - Усе гаразд.
Не переживай. Він просто виконує...
Я рада, що знайшла тебе.
Я підслухав, що ти тепер живеш тут, так?
- Так. Мене переселили сюди. - У який номер?
Я живу нагорі.
Зрозуміло.
Розкажеш, що сталося?
- Ні. Не знаю. - Добре.
Знаю. Я скоїла дурницю.
Усе гаразд. Тримайся.
- Я трахнулася з барменом. - Ну що ж...
І я про це не шкодую.
Я просто хвилююся, бо,
не знаю, мабуть, я тепер відома.
Я не знаю.
Я... Я не знаю, що роблю.
Усе гаразд. Іди сюди.
Тримайся за мене.
Усе добре. Я тебе тримаю.
- Не хвилюйся, добре? - Мені просто соромно.
Нічого. Я тебе тримаю. Все буде добре.
- Так. - Фреде, це Мітч.
«Фред Міклен розповів "Таймс":
"Він прийшов на студію схвильований.
Його довелося вивести.
Боляче дивитися, до чого його довели власні вчинки.
Йому кінець. Роботи він не матиме».
Якщо мені кінець, то й тобі теж.
Тобі кінець, вилупку.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк