Obchod mezi UBA a šéfem Hyperionu Paulem Marksem
se tento týden zase přiblížil uzavření,
když správní rada UBA formálně doporučila,
aby akcionáři příští měsíc na výročním zasedání hlasovali pro prodej.
Kritici dohodu označují za nezodpovědnou, ba až nebezpečnou.
A já coby bývalá zaměstnankyně UBA musím souhlasit.
Měl by miliardář s mimořádným odporem vůči tisku
získat tradiční mediální firmu v době, kdy na pravdě záleží víc než kdy dřív?
Každý žárlí.
Vyvolalo to poprask. Technologičtí giganti se prý nemají plést do médií.
Chlápci jako já mají příliš velký vliv, příliš prostoru.
Slyšeli jsme.
Popravdě jsem ten poslední, kdo by tu měl stát,
protože jsem v této místnosti asi jediný, kdo nemá maturitu.
Ale aby bylo jasno.
Vím, že to, co tu děláte, je zásadní, a hodlám to podporovat.
Takže z tohoto důvodu
vám budu naslouchat, budu k dispozici a snad navážeme vzájemnou komunikaci.
Tak jestli má kdokoli nějaký dotaz, jen do mě.
Jo. Co si myslíte o tom hacku? A ví se, kdo za ním stál?
Předpokládá se, že Rusko.
Ale nechám to prověřit svůj forenzní tým,
který snad najde viníka.
Spolehněte se, že odteď budou vaše data v bezpečí.
Takovéhle věci se v Hyperionu nestávají.
A lidi, co připravují Morning Show?
V podobných situacích se propouští.
Jistě. Mým cílem je redakci zpravodajství rozšiřovat, ne oklešťovat.
Na detaily je asi ještě brzy.
Ale jakmile zaschne inkoust, vyhodnotíme čísla.
Ano, Alex. Nemusíte zvedat ruku.
Hyperion je nadnárodní korporace
a máte úzké styky s vládami, oligarchy...
Takhle bych to asi nepopsal, ale...
Kde máme jistotu, že reportáže o Hyperionu
nebo jeho partnerech nebudou cinknuté?
Například?
Vaše společnost má smlouvy s řadou bezpečnostních složek.
Alex, tohle není tisková konference.
- Nechme si to po podpisu. - Jen se ptáme.
- V pořádku. - Jen dotaz.
Jo. Máte přímý dotaz?
Panují obavy, že policie v Arizoně
využívala váš bezpečnostní software k rasovému profilování lidí.
Norma Rae se nám pěkně rozjela.
Tak úplně nevím, jak mám reagovat na fámu.
Jen upozorňuju na možný střet zájmů.
No víte, ve vícero případech.
- Jo. - Jak říkám.
Nemám sebemenší potřebu určovat, o čem se má nebo nemá referovat.
Od toho tu je Stella Baková, nanejvýš povolaná.
- Je to dostatečná odpověď? - Úplně ne.
Dobrá. Tak co to probrat později v soukromí?
Kristepane. Děláš si srandu?
Alex, kdyby ses mohla vyvarovat obviňování našeho nového partnera
z rasového profilování lidu Arizony, to by bylo super.
Nevíme, co ten chlap dělá. Nebo s kým to dělá.
Osobně mám za správné se na to ptát.
Právníci s tebou rádi projdou Paulovy rozsáhlé obchodní zájmy.
- Ale ať je mezi vámi cokoli osobního... - Pardon. Osobního?
My všichni viděli váš přílet vrtulníkem jak z Miss Saigon.
Jak jsem ti ho úplně sama přitáhla zpět ke stolu a zachránila dohodu?
Tu, cos původně zmařila? Ne, ne.
Nemůžeš založit požár a chtít pamlsek, že ho uhasíš.
Fajn, chápu. Jasný? Chápu to.
Strčila jsem ho z lodi a vytáhla ho zpět.
Bylo to asi kapku ukvapený.
Ale teď ho máme zpět. Tak si ho prostě musíme prověřit.
Chci ho ve své show. Udělat s ním interview.
Jsme v cílové rovince vyjednávání,
- na kterém už dva roky dělají... - Dva roky.
...všichni prestižní právníci od DC po Westchester.
Tak můžeme přeskočit to, jak tu svou loďku navádíš přímo na skálu?
Dobrá, Cory. Chci tu dohodu uzavřít stejně jako ty.
Ale svět je plný skeptiků.
- Chápu. Ne, rozumím. - Skvělý.
Jo. Chceš být partnerka. Chceš místo u dospěláckého stolu.
- Jenže nejsi na řadě, Alex. - Panejo.
Musíš svého jednání zanechat. Je po všem. Schválili jsme ho.
Já ne.
Ťuky ťuk.
Jdu nevhod?
- Jen pojď dál. - Jo, už odcházím...
- Tak díky, Cory. - Děkuju, Alex.
Rád vás zas vidím.
Já vás taky.
Tak jo.
Co to mělo být?
Nuže, vítejte v báječném světě řízení kreativních pracovníků.
Čau.
- Čau. Promiň, jsme tu dřív. - Ahoj.
- Pro tebe je to poprvé. - Jo.
- Ty budeš Cheryl. Ahoj. - Pardon.
- Ráda tě konečně poznávám. - Jo.
- Já tebe taky. - Osobně jsi ještě hezčí.
Jé, děkuju.
- A tohle musí být Taylor. - Jo.
- Ahoj. Jé. - Řekni ahoj.
Ahoj. To nic. Jo?
- Jsem tetička Bradley. - Jo.
- Koukej na ni. - Má pohled jako máma.
- To mě kapku děsí. - No jo.
- No... Tata. - Jsem táta.
- Já to dal. - Páni.
- No tak pojďte dál. - Děkuju.
Buďte tu jako doma.
Ty jo.
Cheryl, neumím s tím nábytkem pro mimina
- zacházet. - Ne, ne.
- No jo, je to hrůza. - Jo.
- Tak takhle se to dělá. - Takhle.
Těším se, až tě uvidím při práci.
No jasně.
Nevím, jestli to stihneme. Máš toho v plánu tolik.
Fakt?
- Snad příště. Co, Brad? - Jo. Pokoj máte přímo tam.
- Dík. - Přijdu.
- Brad, ty si děláš válečný zásoby? - Nenechám tě přece hladovět.
Půjdu pomoct tvý rozkošný ženě.
Pošlu ti něco z domu tvé mámy.
- Porcelánové figurky sem sednou. - Já vlastně ani... Hummelky?
Dobře. Jo, to by bylo fajn.
- Těšilo mě. Tak příště. - I mě. Jo.
- Glene. - Je to borec.
- Stella Baková. Panečku. - Jak se vede?
- Máš zpoždění? - Promiň. Jo.
Sportovní redakce chce rozšířit program o můj tým Formule 1.
- Měli plno nápadů. - Jo. Na akce pro zaměstnance už nesmějí.
Panejo. Ty vedeš klíčovou zpravodajskou redakci.
Panejo. Ty kupuješ klíčovou mediální firmu.
Já věděl, že skončíš na takovém místě.
Pamatuju, jaks mi říkal, že do technologické firmy nepatřím.
A tys na mě nedala a vybudovala sis vlastní start-up.
Jo.
Sledoval jsem tě. Mám tady o to zájem i kvůli tobě.
Nuže, UBA News. Co máš na seznamu přání ty?
Rovnou na věc.
- Mám totiž zpoždění. - Jo.
Chci víc zpráv z politiky, počínaje volbami.
I generace Z sleduje televizi, když demokracie visí na vlásku.
Tak dobrá.
A uniká nám obří podíl na digitálním trhu. UBA lze zahrnout do tvého vyhledávače
a vytvořit hybridní web s titulky podle historie hledání.
Takže potřebuješ zdroje na útok pomocí mojí technologie.
Proč jsi tady?
A nevykládej mi, že proto, abys zachránil sedmou velmoc.
Co to tu převzal Cory, jde to od desíti k pěti. Nemyslíš?
Neměli jsme to lehký.
Proč ho kryješ?
Paule. Už musíme.
- Už musíme. Tak jo. - Amando.
Stello.
Rád jsem tě viděl. Ještě si promluvíme. Zajdeme na drink.
Co tam máme dál?
To je výhled!
Páni.
Neříká se jí „vrcholek“ nadarmo.
Empire State Building vypadá nádherně.
Mám teď plnou hlavu Samotáře v Seattlu.
Jo. Kterého už jsem viděl asi dvacetkrát.
- Fakt? Já nikdy. Je dobrý? - Jo.
- Líbil by se ti. - Jo.
- Naprosto bys... - Jo?
Ne, nelíbil by se ti.
A jéje.
- To je vším tím vzruchem okolo. - Ta má hlad, zlato.
Omluv nás.
To nic, maličká. Maminka to zařídí.
- Zbožňuju ji. - Jo?
Ježíši. Ano, je úžasná.
Nepodělej to.
Jo. Pokusím se to nepodělat.
Hele, tak jsem to nemyslela. Jsem na tebe hrdá.
Můžu ti něco říct?
Jo.
Udám se za to, co jsem udělal v Kapitolu.
Cože?
Za dva dny
pošlu Cheryl s malou domů a půjdu rovnou na pobočku FBI.
Ještě o tom nic neví, tak bych uvítal, kdybys nic neříkala.
Ježíši, Hale.
Nemusím ti snad vysvětlovat, jaká je to pitomost, ne?
Oni si mě najdou.
Bláz... Procházejí ty záběry.
- Seberou každýho. - Bože.
Ale k tomu, kdo se udá sám, jsou milosrdnější.
Bože.
Nechci, aby mi z FBI vykopli dveře, namířili zbraň...
Ne, Hale. Prostě ne.
Brad, já tě z toho vynechám.
A jak to jako chceš udělat?
Pět minut nato, co se doznáš FBI,
mě obviní z ničení důkazů
a křivé výpovědi.
Obojí je těžký zločin, Hale.
Ne, je mi líto. To nemůžeš.
Musíme na to zapomenout. Už to je zapomenuto.
Už jsem se rozhodl. Udělám to.
Jen jsem ti to chtěl říct.
- Zdravím. - Zdravím.
Povolala jste mě. Probereme to?
Ano. Pojďte dál. Posaďte se.
Tak co byste ráda?
Chci vás o něco požádat.
O schůzku s mým oblíbeným oligarchou?
Ne. Ale ráda bych s vámi udělala rozhovor.
Chci vás ve svém pořadu.
Vím, že interview nedáváte. Vím to.
- Ale lidé jsou skeptičtí. - Jo, to jste říkala.
A myslím, že jde ze strany akcionářů o opodstatněnou obavu.
A tohle by pro vás byla skvělá příležitost je ujistit a ukázat jim,
- proč mají tu dohodu podpořit. - Ano.
A byla by to ohromná příležitost i pro vás.
Řekl jsem ano. Moc rád.
- Ano. - Takže...
Žádné otázky předem a tak?
Takhle to u vás chodí?
Ano.
Předpokládám, že s tím nemáte problém.
Fajn. Co ve čtvrtek?
Čtvrtek. Tenhle...
- Už tenhle čtvrtek? - Jo.
Příští týden musím být v Texasu. Takže se omlouvám.
Ne. Ano, čtvrtek. Bezva. Tak teda čtvrtek. Skvělý.
Kde?
Máte sídlo v tomto časovém pásmu?
- Třeba u mě v Hamptons. Amanda to zařídí. - No výborně.
Myslela jste, že řeknu ne?
Ano. Tak trochu. Já...
Víte, myslím, že máte pravdu.
Nechci, aby ohledně tohohle docházelo k nedorozuměním.
- Jo. - Ohledně té dohody.
Jo, přesně. Přesně tak.
Tak fajn. Takže tak. Hotovo. Super.
Tak tedy ve čtvrtek v Hamptons. Krása. Tak dobrá.
- Moc se těším. - Já taky.
Bezva. Tak jo.
- Tohle je vaše šatna. - Sakra.
Nemám spíš odejít já?
Tak se rozšoupneme. Máme výročí.
Co? To bude až v červnu.
Ne. Je 30. dubna. Nepamatuješ si to?
Jak jsme řešili ty márnice a chytli se za ruce?
- Romantika. - Ty to počítáš od tohohle?
- A odkdy ty? - Od prvního polibku. Jako každý.
No tak. Niagarský líbánkový balíček.
Láhev šampaňského. Kaskádovitý vodopád.
Líbánkový balíček?
Jen to tak pojmenovali, ale...
Tak jo.
- Tak jo? - Tak jo.
Hele... Děsně rafinovaný. Potřebuju podklady o Paulu Marksovi. Máme interview.
- Co? Já myslel, že má alergii na kameru. - Právě ji překonal.
Fajn. A Cory souhlasí?
Coryho se dovolovat nemusím, jasný?
Chci ukázat, že jsme otevření a nic neskrýváme.
Dobrá? Dojde k tomu. Dojde. Za dva dny.
- Co? - Co?
- Ne.
Ne. Za dva dny tě na rozhovor nepřipravím, obzvlášť s ním. To není možný.
Budete muset oželet společenský život.
Ale počkat. Ten vlastně vedete spolu.
Bude to legrace.
Můžete se tulit, číst výstřižky.
- Vychutnáváš si to. - Jo.
Dělá na tom celý rešeršní oddělení. Uskuteční se to, my to dáme. Vy to dáte.
No co. Jdeme na to.
Proklepni ho, najdi lidi, co ho znají nebo s ním spali, nejlíp obojí.
- Třeba někdo promluví. - Jo.
Bezva.
Za posledních 20 let koupil nebo vybudoval desítky firem.
Někdo musí něco vědět. Nebo ho nenávidět.
Fajn. Tak do práce. Tohle dáme.
Máš chvilku?
- Jo. Pojď dál. - Bezva.
Ty...
jsi na Markse v Silicon Valley narazila, viď?
Letmo. Proč?
Jaký tehdy byl?
Nevím. Stejný jako teď.
- Okouzlující. Vysoký. - Jasně.
Nezaslechlas o něm někdy něco?
Co máš přesně na mysli?
No nějaký drby. Jako ujetí od nehody, mrtvý striptérky,
transfúze od 12letého kluka. A tak.
Popravdě jsem ho skoro neznala. Byla jsem ještě na škole.
Takže...
No jasně. Jen jsem si říkal... Třeba.
Proč tě to zajímá?
No, sejdou se s Alex a budou spolu mluvit před kamerou.
Tak samozřejmě jestli tě něco napadne...
Jo, jo. Jasně.
Tak fajn. Díky.
Chci do všech pěti obvodů.
A na trajekt na Staten Island, který jede přímo pod sochou Svobody.
- Kolik stojí? - Vlastně je to zdarma.
Fakt? Zdarma?
To si rozhodně na seznam přidám.
A nezapomeň, že musíme s malou zajít do FAO Schwarz.
Co byste řekli na návštěvu UBA?
Ty jo. To by šlo?
Jo, budete tam jak VIP. Můžete se dívat, jak předtáčím segment do Večerních zpráv.
Ano, prosím. Ano.
Mileráda. Bude to fajn.
Děkuju. To je vzrušující. Až já o tom budu doma všem vyprávět.
Hale, to je super. Nevím, co na sebe.
Děsně ti to tam sluší.
- Dík. - Viď, zlato?
- Jo. - Ano, vím, že už jsi tu byl.
Jo, už je to doba.
Hale, ráda vás zas vidím. Vy budete Cheryl.
Ano. Mockrát děkuju za to VIP zacházení.
No, není to tak okázalé jako Morning Show, ale jde to.
Jsou technické problémy, tak může vypadnout signál.
V pohodě. Děkuju, žes to zařídila.
Vím, že je to narychlo.
Stejně myslím, že bychom to měli pozdržet do červnových slyšení.
- To probereme později. - Tohle bude dnes ve zprávách?
To skutečně bude.
- Šli byste prosím dozadu? - Jistě.
- Můžeme? - Začínáme.
- Děkuju. - Za pět, čtyři, tři...
VEČERNÍ ZPRÁVY UBA
Ryder Flynt. Dík, že jste se připojil.
Právě čekáte na soud
za napadení policisty Kapitolu 6. ledna.
Je to tak?
Já myslel, že nikdo nemá právo nevpustit nás do Kapitolu.
Je to budova všech lidí. Lidi byli podvedeni.
Takže měli potřebu se ozvat.
Věřil jste, že volby v roce 2020 byly ukradeny?
Stoprocentně.
A po všem, co jste se od té doby dozvěděl, tomu věříte i nadále?
Ne.
Kdybyste věděl, že tvrzení bývalého prezidenta byla nepodložená...
Zůstal bych doma.
Já...
Já přišel o práci.
Moje rodina se mnou nekomunikuje.
Tady bych se zastavila.
Ztratil jste rodinu. Máte pocit, že to stálo za to?
Co si sakra myslíte?
Že nevěnujeme dostatečnou pozornost následným škodám z té akce.
Nespěchejte.
TMS by mohla propagovat rozhovor
- Alex s Paulem. - Ano.
Vylepšit naše čísla, pomoct UBA+.
Paráda. V domě pořídím mraky záběrů.
Bezva. Když nám dodáš záběry z rozhovoru, sestříháme upoutávku.
Zužitkujeme rozruch z té dohody.
- Skvělý. Jo. - Stello, co říkáš?
Je to tvůj pořad. Prostě dělej, co chceš.
Jen říkám, že musíme jednat obezřetně. Ať to nevypadá jako reklama a podkuřování.
Víš, že Alex taková není.
Co příprava? Našli jste něco zajímavého?
Ne. Není na to dost času.
Takže nic?
Řekněme, že bych spíš našel Jimmyho Hoffu než Paulovu školní ročenku.
Jo, ale záleží na tom? Má to přeci vyznít oslavně, ne?
- Myslím, že jsme v pohodě. - To jo.
Tak fajn. Dobrá.
Takže jste...
Hej, Chipe.
- Jo. Fajn. - Jo.
Chtělas snad něco...
Musíme si promluvit.
Rodinná prohlídka?
Halova žena chtěla vidět studio.
Zařadit ten rozhovor na dnešek byla zajímavá volba.
Připravoval se týdny.
Bradley...
máme problém?
Ne.
Mám zkušenost, že kdykoli se zjeví Hal, všechno se totálně zesere.
Hele, já to zvládám.
Jako posledně?
Přestaň se do toho plést.
Myslíš, že pomáháš, ale jen to zhoršuješ.
Naprav to, jinak to udělám já.
- Ahoj. - Čau.
Promiň, jdu pozdě.
Taky jsi mi chyběla.
- Potřebuju panáka. Můžeme? Jo. - Dobře. Jo.
Víš co? Myslím, že je Audra těhotná.
Cože? Fakt?
Jo. Šla jsem kolem její šatny, všude zhasnuto. Ona seděla před zrcadlem...
- Prosím. - Děkuji.
...a hladila si břicho.
Třeba meditovala.
Audra že by meditovala?
Prokecala i minutu ticha za jedenácté září.
- Jo. - Tak co všechen ten blázinec u vás?
Jakej blázinec?
Paul Marks. Jaký je?
Myslím, že ten prodej ještě není jistý.
A kdo ví, jestli se dotáhne.
- Aha. - Jo.
Co to děláme?
Co myslíš?
Potkáme se u Coryho.
Pozveš mě na večeři, pak to zrušíš.
Dneska mi zavoláš na poslední chvíli jakoby nic.
A nevím, kde myšlenkami jsi, ale tady to není.
No, já opravdu...
- Já tě chtěla vidět. - Opravdu? Nebo ses jen potřebovala napít?
Koukni, přijel za mnou Hal i s Cheryl a děckem...
Jistě. Hal.
Ne, tak to není. Vím, že ho nesnášíš.
- To není pravda. - Ale je.
To je jedno. V pohodě. Nechci to rozebírat.
Můžeš se mnou mluvit? Tohle je jak blbý první rande.
Asi bych měla jít. Budou mít starost, kde jsem.
Bradley, to jsem já. Můžeš mi říct cokoli.
Jsem v hajzlu, jasný? A nechci tě stáhnout s sebou.
Promiň.
Měla bych zaplatit.
Jo.
Čau.
Děsně moc se mi líbilo to odstrašující interview.
- Fakt, jo? - Pochopil jsem.
- Fajn. - Působivý.
- Nemůžeš do lochu. - Jo.
Nejsi žádnej tvrďák.
Poslouchej mě. Musím to udělat v zájmu své rodiny, své střízlivosti.
- Střízlivosti? - Jo!
Kristepane. Nevyužívej svou závislost, aby sis něco dokázal. Je to hovadina.
Napadlo tě vůbec, co to způsobí mně?
Ježíš. Máš pravdu. Nenapadlo mě, co se stane tobě,
akorát žes ten záznam mohla smazat, viď?
- Celej. Mohlas. - To je...
Což jsem taky myslel, že uděláš.
A pak jsem ho uviděl v televizi a řekl si: „Proč by to do prdele použila?“
A uvědomil... Ne.
Uvědomil jsem si, že pro kariéru uděláš cokoli.
- Já? - Ano.
- Ty nám zničíš život. Víš? - A víš co? Učil jsem se od mistryně.
Udalas tátu. To nás zničilo všechny.
- Ty jo. - Kromě tebe. Ty ses vyšvihla.
Děláš si srandu? Myslíš, že to byla nějaká moje hra,
jak se dostat do New Yorku a skončit ve z... Co to kurva plácáš?
Vím, jaký je dívat se na otce a necítit respekt.
Žádnej.
Nechci, aby se na mě tak dívala dcera. To by mě zabilo.
Myslíš, že tvá dcera bude respektovat zavřenýho tátu, jako byl náš?
Zničíš život jí, zničíš ho Cheryl a zničíš ho i mně.
Víš co? Jseš opilá.
Měla by ses napít vody, než půjdeš spát.
Ty jseš Ježíš Kristus na kříži. To jako vážně?
Čau.
- Nazdárek. - Čau.
Jsi tu brzo.
Jo, jen jsem potřebovala něco dodělat.
Co je? Jsi v pohodě?
Jo, jsem... Víš, já si moc vážím toho,
jak mě pořád podporuješ, co jsem sem přišla.
Prostě... Moc to pro mě znamená.
Tak to zní jako loučení.
Pokouší se tě přetáhnout NBN?
Ne, jen to občas zapomínám říkat a vím, cos udělala.
Jo. A nemusela jsi, víš?
Já vím. Tak dobře.
- Jé. Zlato, už musím. - Jo.
Dneska dělám rozhovor s Paulem Marksem.
Já vím. Jen je to...
Co?
Chip na něj něco našel a já vím, že ho rozhodně nesmím šetřit.
- Vážně? - Jo.
- No tak... - Prostě to není dobrý.
Ten obchod možná vybouchne
a mně se příčí tohle lidem způsobovat.
Ale jestli na tom vážně něco je,
- není lepší to říct... - Jo.
- ...než bude pozdě? - Já vím.
Takhle to děláme. Ženeme lidi k odpovědnosti, že jo?
Máš pravdu. Takhle to děláme.
Takhle to děláme.
- Jo. - Tak jo. Budu poblíž.
- Jo. Fajn. - Fajn.
- Zlom vaz. - Dík, zlato.
Bože, to je dálka.
- Jo. - Tak jdeme na to.
Máme jít dovnitř?
- Jo. - Do toho.
Haló?
Haló!
Prokrista.
Je hodný.
- Jé. - Našli jste to.
Nejste oblečený.
- Je to tady zrádné. - Prosím?
Ta odbočka je neznačená.
Aha, jistě. Ne, my to zvládli.
Máte tu opravdu nádherný skrytý klenot. Páni.
Nejspíš vám bude chvíli trvat, než všechno připravíte a tak.
Buďte tu jako doma a já se půjdu připravit.
Jdeme, kámo. Šup.
Fajn. Zdravím.
Ne. To je dobrý. Díky.
Dobrý?
Tak dobrá.
Tak... Pardon. Jaká jsou pravidla?
Co máte na mysli?
Znám vás? Neznám vás?
No jo. Berte to, jako bychom se viděli poprvé.
V klidu.
- Těší mě. - Těší mě.
Tak fajn.
Chipe.
Tak jo.
- Tak připraveni? - Ano.
- Můžeme. - Jdeme na to. Spusťte kamery.
Takže proč nedáváte rozhovory?
- Nechci vás urazit. - Jen do mě.
Popravdě je považuji za ztrátu času.
Člověk nastíní nějaký postoj a čeká, až mu ho druhý posvětí.
A já bych radši dělal cokoli jiného.
Šel na lov s Dickem Cheneym. Stál frontu na registru vozidel.
Tak proč jste přistoupil na rozhovor se mnou?
Protože tuhle dohodu považuji za významnou a požádala jste mě o to.
Když někdo s vašimi zdroji
získá společnost jako UBA, vyvolá to spoustu otázek.
Tak proč si chcete do portfolia přidat mediální impérium?
No, ještě žádné nemám.
Takže jsme vaše trofej?
Ne. Vidím v UBA nesmírný ziskový potenciál a nesnáším fake news.
Říká muž z velké technologické firmy.
Ano. Dobrá. Jistě. Rozumím.
Asi se shodneme, že je zdravější
vykouřit krabičku cigaret než se přihlásit na Twitter.
Ale lidi si nemůžou pomoct.
Podle mě lze zprávy napravit.
A rád bych se o to pokusil, než bude pozdě.
- Myslíte, že vy dokážete napravit zprávy? - Nevidím, že by se hlásili jiní.
A proč myslíte, že jste k tomu způsobilý?
No, laťka se zdá být dost nízko.
Zdá se, že nemáte respekt k lidem, kteří zprávy tvoří.
Máme z toho mít obavy?
Spojit se s někým, kdo nás nerespektuje?
Můžu vám položit stejnou otázku.
Měla jste mě za takové zlo pro UBA, že jste zazdila start mé rakety.
Mám mít obavy z vás?
Tak to přeci bylo, ne? A tohle je Alex bez filtru.
Možná to tak bylo, ale nemělo to co dělat s respektem.
Panovaly a stále panují obavy z vaší koupě této společnosti
a stále se to nevyjasnilo.
Já to rozhodně vnímám. Dala jste to jasně najevo.
Proto jste čekala před mým hotelem?
Víte co? Můžeme si dát krátkou pauzu?
- Fajn. Jistě. - Nevadí?
- Přijdu hned. - Fajn.
Jsi v pohodě?
Jo.
Tak jo. Zeptáš se ho na tu studentku Stanfordu?
No tak, nandej mu to.
Já vím. Nandám.
Tak jo.
Provozoval jste inkubátor v Palo Altu, zaučoval mladé inovátory v technologiích.
Ano. Založil jsem ho za internetové horečky.
Vzešlo z něj mnoho dobrého.
Ale pak jste odešel.
Ano. Naše vesmírná divize začala nabírat obrátky.
Byl jsem pořád v Texasu a nestíhal.
Litujete něčeho?
Úplně nevím, co tím myslíte.
Bývalá studentka Stanfordu, která v inkubátoru působila,
tvrdí, že napsala jistý kód.
Kód, z něhož se vyvinul systém pro datovou analýzu,
který prodáváte vládám celého světa.
Ale ten software se vyvíjel roky
a prošel stovkami iterací, než se stal tím, čím je dnes.
Ano. Ale původní myšlenka byla její.
Původní myšlenkou byl, pokud si to správně pamatuji,
blokátor GPS pro aktivisty a disidenty,
který jsme nabízeli řadě investorů, přičemž ho všichni zavrhli.
Takže jste ho pak koupil vy.
Miliardový nápad za výhodnou cenu 50 tisíc.
- To jste zaplatil? Padesát tisíc? - Z inkubátoru jsem koupil víc nápadů.
Všechny dohody odpovídaly tehdejším zvyklostem.
No, zvyklostí bývalo i to,
že režisér přefikne herečku na castingovém gauči, tak...
Nebo že má moderátor zpráv tajné tlačítko k zamčení dveří.
Jste bohatý, protože jste ukradl cizí nápad?
Nikoho jsem k podpisu nenutil. Ta osoba svůj nápad prodala vědomě.
Ale přiměl jste ji podepsat mlčenlivost a pak jste tu progresivní myšlenku
proměnil v nástroj prediktivního dohledu.
Koncept dohody o mlčenlivosti oba chápeme.
Jedna osoba získá a druhá je umlčena.
Přijde vám fér využívat ji proti mladým vysokoškolákům,
kteří nemusejí mít dost zkušeností,
aby chápali důsledky toho, co podepisují?
Každý účastník té transakce byl dospělý.
Tahle studentka to nenesla moc dobře.
A ve skutečnosti trpěla vysilující depresí zahrnující pokus o sebevraždu.
Tak to mě moc mrzí. To jsem netušil.
Máte tedy nějakou odpověď?
Pro tuto bývalou studentku?
Pro diváky tohoto rozhovoru?
No, myslím, že...
Víte, spával jsem na podlaze své továrny.
Někdy i celé týdny v kuse.
Když jsme vyvíjeli první prototyp Hyperionu One,
spolu s mými inženýry jsme pracovali 18 i 20 hodin denně.
Když se na něco zaměřím, mám sklon vytěsňovat všechno ostatní.
A když jsem konečně dorazil domů, moje žena už tam nebyla.
Vzala si všechno, co bylo její, a dům byl prázdný.
Ani nevím, jak dlouho už byla pryč. Asi týdny.
Musel jsem se nad sebou důkladně zamyslet.
Jak jsem se choval k druhým. Jakou daň si moje jednání vybíralo.
A od té doby jsem změnil způsob fungování firmy
i své vlastní chování a přesvědčení.
Takže myslím, že asi té studentce dlužím přinejmenším
rozhovor.
Další otázku.
Prezident tvrdí, že bude usilovat o řešení nynější patové situace,
vedení Kongresu ale dále odmítá přijmout několik klíčových bodů.
A po přestávce...
Po přestávce...
Bradley, co je?
Bradley!
Po přestávce se blíže podíváme na domácí výuku.
Uvidíte matku, jež se v pandemii rozhodla, že už se její děti do běžné třídy nevrátí.
Konec.
Zdravím.
- Brad tu není. Je... - Já vím. Jdu za vámi.
Můžu dál?
Vytvořila jsem si vůči vám řadu předsudků, než jsem vás vůbec poznala.
Taky bych řekl.
Myslím...
Asi jsem Bradley přinutila zvolit si mezi námi, když vám onemocněla matka.
Myslím, že to tak Bradley cítila, a to nebylo fér.
A možná jsem ji přesvědčila...
aby vás odvrhla.
Abyste ji mohla mít jen pro sebe?
Pardon.
Chci tím říct, že...
Myslím, že Bradley chce být se mnou, a já to chci také.
Ale tuhle jsme byly na večeři
a přišla mi plná obav znovu se do toho vrhnout.
A myslím, že to hodně souvisí s vámi.
S tím, jak jsem vás odsuzovala.
O takových věcech se se mnou nebaví.
- Ne... - Asi se bojí.
- Kdykoli vás zapojí... - Poseru to.
- Ne. Ne. - Jo.
Vy ji vidíte tak jako nikdo jiný. Před vámi se nemůže schovávat.
Kdybyste nás dokázal podporovat, pro Bradley i pro mě by to moc znamenalo.
Kdybych jen měla příležitost, vím že bych ji dokázala učinit šťastnou.
Budu o tom uvažovat.
Promyslím to, jo?
Tak to byla paráda.
Kdy se to bude vysílat?
Příští týden. Přes víkend to sestřiháme. Tak, Alex, pojedeš zpátky do města?
Jo, za minutku. Díky, Chipe.
Fajn. Mám pár nápadů ohledně pořadu, probereme to za jízdy. Aby byl trailer.
- Víš, jak nás Mia pořád nahání kvůli... - Jo, dobře.
Jasně. Zavolám ti z auta.
Chipe, jdeme.
- Jo. - Dobrá. Jo, pardon. Vyprovodím vás.
Opatrně u té odbočky.
- Dík, Paule. - Znáte to.
- Mějte se. - Dík.
Tak jste to přežil.
- Nebrala jste si servítky. - No jo, o to jde.
Ale jsem zvědavý. Jak jste se o té studentce Stanfordu dozvěděla?
Víte přeci, že vám to nemůžu říct. A popravdě nevím, kdo to je.
Je pochopitelné, že jste to vytáhla.
Jsem rád.
- Jste rád? - Jo.
Většina lidí ve vaší pozici by po mně takhle nešla, ale vy ano.
Úchvatné.
Víte, UBA má jisté standardy a tahle dohoda na tom nic nemění.
I kdyby k tomu došlo,
nebude to, jako bychom spolu vlezli do postele.
- Tedy, myslím to obrazně. - Jistě.
Víte?
A doslovně.
Ne. Nejsme v posteli.
Mělo by to tak zůstat.
- Splynuli jsme ve shodě. - S nikým bych tak rád nesplynul.
Tohle bychom asi neměli.
Jasně. Nestalo se to.
Dojdu si pro... Zapomněla... Zapomněla jsem si tu kabát.
Ne, kde je... Kabát mám přímo... Zapomněla jsem ještě něco?
Ještě něco? Myslím, že ne.
Myslím, že ne.
Pojďme se vzít. U té Niagary.
- Co? - Nač čekat.
Seženeme smírčího soudce, nějaké svědky,
výstřední oblečky a praštíme do toho.
- Znamená to ano, nebo... - Ne.
Ne.
- Ne. - Promiň.
Já myslel, že tohle chceš. Tak co je...
Cože? Počkej... Co? Že bych si to celý špatně vyložil?
To ty trousíš stopy už asi tři měsíce,
a mluvilas o prstenu.
Možná jsem tě nepožádal nejlepším způsobem.
Plánovali jsme velké interview.
Ale...
Řekni, co chceš, a uděláme to.
- Řekni, co chceš. Můžeme... - Chci, abys mě požádal kvůli mně.
Ne kvůli ní.
To je k smíchu.
Ale no tak.
Hale?
Cheryl?
B, ZMĚNIL JSEM NÁZOR. (NA PLNO VĚCÍ)
DÍK ZA VŠECHNO. VYRÁŽÍME, NEŽ BUDE ZÁCPA. S LÁSKOU H
To byl fakt pěkný způsob probuzení.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Hele, kdo volá. - Bože.
Tak jo.
- Cory. - Čau. Volám moc brzo?
Ne, to nikdy.
Hele, ať na tebe Alex při tom rozhovoru vytáhla cokoli, bez obav.
Použijeme jen to, co nám hraje do karet.
Vlastně to šlo dobře. Myslím, že to vzbudí dobrý dojem.
Tak to moc rád slyším. Alex je...
Při práci se dokáže rozvášnit.
No, byla fenomenální.
Ohromující, doopravdy.
Vyrazila mi dech, abych řekl pravdu.
Tak...
Už chápeš, proč je pro firmu tak zásadní.
To rozhodně chápu.
Poslyš. Vím, že marketing tlačí na nové logo,
ale podle mě Hyperion nemusí být v grafické prezentaci dominantní.
Ať je to co nejjednodušší, ne? Čím míň napětí, tím líp.
Bezva. V tom jsme zajedno.
Tak fajn. Ještě si promluvíme.
Výborně. Já...
- Ty jo. - Ty jo.
Lauro.
- Čau. - Čau.
Omlouvám se za tu večeři tuhle. Byla jsem hrozná.
A... A bylo to v pořádku.
Hal je v pořádku.
O nic nešlo.
Jen mi chybíš. Vážně mi chybíš.
Víte, spával jsem na podlaze své továrny.
Někdy i celé týdny v kuse.
Když jsme vyvíjeli první prototyp Hyperionu One,
spolu s mými inženýry jsme pracovali 18 i 20 hodin denně.
Jak to působí?
Když se na něco zaměřím, mám sklon vytěsňovat vše...
Dopadl jsi dobře.
Mohlas se mnou promluvit.
Netušil jsem, co cítíš.
Nebyla jsem si jistá, jak se cítím.
A co teď?
Ozvou se ti moji právníci. Můžu odejít v tichosti.
Nechci ten přechod ještě víc znepříjemňovat.
Takže odejdeš?
Jo. Pro dobro věci.
Stello, neblbni. UBA je zamrzlá v minulosti.
Potřebují někoho s vizí, aby to tu posunul kupředu.
Já si myslím, že tím člověkem jsi ty.
- Cory by možná nesouhlasil. - Cory tu nebude.
Dám ti pracovní nabídku.
Jakmile akcionáři schválí fúzi, nastoupíš na Coryho místo.
To je teda pořádná změna.
- Vyvolá silný protiúder. - Naše staré heslo? Neřídíme se pravidly...
My je tvoříme.
Co ty na to, Stello?
Chceš to tu řídit?
Překlad titulků: Jiří Sailer