N · O · V · I P · A · P · A
Fixed by: BOTANICMAN
Pustite me!
Njegova Uzoritost Voiello je znao za njega, ali mu je progledao kroz prste. - Ja neću.
Nešto me zanima, Uzoritosti. Kakav je osjećaj ne osjećati ništa?
Pokušavate li Vi to mene zastrašiti? - Nema potrebe. Već me se plašite. Znate li zašto?
Zato što se strašno napaljeni na mene. - Što... - Pokušajte zanijekati, kurvice!
Što to čine? - Ne žele nam dopustiti čuti ga. - Zašto?
Zato što žele ubiti Pija XIII. - Ja poznajem Lennyja.
Pio XIII je živući svetac. A sveci su Vatikanu nezgodna pojava.
Osim liječnika i časne, nitko ne smije znati da se probudio dok ja ne kažem.
Pozvao si me.
Vratio sam se.
Sada mi reci zašto.
Zdravo, što biste željeli? - Želio bih nešto pojesti. - Jesi li lud? Ramazan je.
Slušaj...
Vrati se po noći. Kako se zoveš? - Faisal. - Zdravo. Ja sam Ahmed.
Koliko dugo sam spavao? - Dvanaest mjeseci. - Onda sigurno zaslužujem Cherry Coke Zero.
Znate da je čudo to što ste se probudili? - Molim Vas! Nemojmo ponovno počinjati.
Kako se zoveš, sestro? - Pamela.
Ime izravno iz televizijske serije.
Jesi li me ti nadzirala sve to vrijeme? - Jesam, svaku noć.
A što si radila po cijelu noć?
Gledala sam u Vas i molila se.
A kada bih zaspala, onda bih sanjala kako se molim... Za Vas.
A što si molila u svojim molitvama?
Molila sam Vaše buđenje. - Možda si, onda, ti kriva.
Bog sluša one koji su mu blizu.
Hvala ti, sestro Pamela, što si me nadzirala.
Bio je to dar s neba, Sveti Oče. - Točno, pa tako je!
Ja sam papa.
UBILI STE PIJA XIII.
Morat ćete me uputiti u događanja od prethodnih nekoliko mjeseci. - Dobro.
Ewa, draga, imamo posjetitelja.
Otpustio sam poslugu na nekoliko dana. Tako Vas nitko neće vidjeti.
Nasreću, nosimo istu veličinu. - Jedva čekam ponovno nositi papinsko ruho.
Doktore, što nije u redu s Vašom suprugom?
Sa zdravstvene strane? Sve je u redu. Ona pati, to je sve. - Svi mi patimo.
Ona više od ostalih. Ne uspijeva se pomiriti sa zagonetnosti Božje volje.
Podsjeća na Djevicu Mariju. - To je jedan od razloga zašto sam se zaljubio u nju.
Oboje smo pobožni katolici. Ranije je bila sretna Marija, a sada je tugujuća.
Imate li djece?
Htio bih Vam pokazati svoj dom. Ovo je jedna od najljepših kuća u svoj Veneciji.
Svi su govorili: nemoj je kupiti. Ukleta je, govorili su, ali ja nisam sujevjeran,
jer sujevjerje je oprečno Bogu. Iako nas sve goni vjerovati da je istinito.
No to Vas nije spriječilo. - Željeti kuću? - Ne.
Željeti svojega sina.
Iako su ispitivanja pokazala da boluje.
Kako bilo, Vi i Vaša supruga niste pošli protiv Boga, već prema životu.
A Vaša supruga odbila je prekinuti trudnoću.
Vi znate sve.
Što ste Vi? Guru? Svetac?
Nijedno od to dvoje.
Ja sam samo pronicljiv čovjek. Mnogi od nas jesu.
Toliko je toga što bih Vas htio pitati. - Bili biste razočarani.
Nemam mnogo odgovora.
Prestala sam kada sam zatrudnjela.
Dobro po Vas.
Sada možete ponovno početi.
Lijepo je pušiti.
Ne, nije lijepo.
Ispravno je.
Savršenoga ste zdravlja. Sve je u savršenom redu. I neobjašnjivo.
Potpuna znanstvena iznimka. - Besmislica. Potpune znanstvene iznimke ne postoje.
Hvala Vam na gostoprimstvu i što ste pristali skriti me ovdje.
Dobro ste došli ostati koliko god želite.
Prije ili kasnije morat ću se vratiti doma, u Vatikan.
A što čekate? - Prvenstveno...
Htio bih razumjeti. - Svijet Vas nije zaboravio. Svijet Vas voli.
Nije u tomu stvar.
U čemu je, onda?
Na koji način me svijet voli, od sada nadalje?
Od sada, kada Vi, suočeni s novinarskim upitima, nećete moći objasniti, znanstveno,
kako sam se probudio iz kome.
Znate li koja je moja najveća želja, sada, u ovomu trenutku?
Ne znam, koja?
Otići u šetnju. - Uz potrebne mjere predostrožnosti, možemo pokušati.
Venecija je prilično napuštena u siječnju. Nema turista, a domaći nisu tu godinama.
Jeste li dobro, doktore?
Vaša Svetosti, Vi ste ustali iz mrtvih.
Nisam to tražio.
Moj suprug nema hrabrosti. Nije Vas pitao što sam ga preklinjala,
pa ću Vas to pitati sama. - S druge strane, Vi ste neustrašivi, jasno je.
Nemam što izgubiti. - Zar se nikada niste zapitali zašto Vaš suprug nema hrabrosti?
Nisam. - Zato što, za razliku od Vas, on ima što izgubiti.
Vas. Plaši se izgubiti Vas.
Uvijek ću biti kraj njega. - Nećete. Ne ide to tako.
Kada se jedna stvar promijeni, sve se promijeni. Imate li večernjih haljina?
Izgledali biste divno u večernjoj haljini? Ogrtač Vam, s druge strane, ne pristaje.
Imam prekrasnih haljina. Nisam ih nosila jedanaest godina, od sinovoga rođenja.
Zašto ste pitali? - Zato što, ako bi se stvari promijenile, ako biste ponovno
počeli nositi te haljine, a Vaš suprug ne bi bio pokraj Vas, on bi se mogao ubiti.
Nijedan muškarac si ne bi mogao priuštiti gubitak žene kakva ste Vi.
Tako se stvari mijenjaju. To je razlog njegovomu strahu.
Ne. To nije tako. - Da, jest. Znam da jest.
Dok ste bili u komi, žena po imenu Ester govorila je na TV-u. Kazala je...
Znam što je rekla. Znam i što ste me htjeli pitati. Nisam učinio ništa za Ester,
a neću učiniti ništa ni za Vas, zato što nisam u mogućnosti pomoći Vam.
U pravu ste. Stvari se mijenjaju. Ako bi momu sinu postalo bolje,
više ne bih imala razloga živjeti u ogrtaču, a moj suprug više ne bi
imao razloga plašiti se da će me izgubiti. Bili bismo točno ono što smo htjeli biti
otpočetka. Sretna obitelj! - Onda se nikada nemojte prestati moliti. - Vi ste prestali!
Ja sam za Vas prečica do nemogućega sna. - Vi ste svetac i učinili ste čudo:
Ester je zatrudnjela. Potom, na TV-u, svećenik, koji je htio ostati bezimen,
a rekao je to u Vatikanu, reče da ste učinili čudo i kada ste bili dječak.
Izliječili ste prijateljevu majku, koja je bila smrtno bolesna, poput moga sina.
Zatim ste ustali iz mrtvih. To mi je rekao moj suprug, koji je znanstvenik,
jedan od najpoznatijih kardiologa na svijetu. Niste se trebali probuditi,
ili se niste trebali moći probuditi. A ipak jeste. - Ja nisam svetac.
Nisam ustao iz mrtvih kako bih činio čuda, gospođo. Ja sam samo papa.
Niste. Ne, niste. Niste više.
Moj suprug je i po tomu pitanju bio kukavičan. - Što želite reći?
Devet mjeseci nakon što ste pali u komu, izabrali su Tommasa Vigliettija, Franju II.
Nije dugo potrajao. Potom su izabrali Johna Brannoxa, kao Ivana Pavla III.
Pokušajte izliječiti moga sina. Više niste papa. Vi ste onkraj toga. Vi ste svetac.
Ako ste ustali iz mrtvih, Vi ste Krist. Ako ste se vratili, Vi ste Spasitelj.
Preklinjem Vas, pokušajte izliječiti mojega sina!
Neću. - Pokušajte mi izliječiti sina. On pati. Prikovan je za krevet od rođenja.
Ne zna ništa i ne poznaje nikoga, čak ni nas, svoje roditelje. Više nisam živa.
Moj suprug više nije živ. Mi smo mrtvi, živimo u mrtvoj kući, u mrtvomu gradu.
Vjerujem u Boga i znam da moram čitati znakove. Došli ste ovamo, a to je znak.
Ali Vi sve to znate daleko bolje od mene.
Vjerujete u Boga, ali niste vični bogoslovlju. U zabludi ste.
Ja nisam Krist, niti sam Spasitelj. Vjerojatnije je da sam Protukrist.
Istini za volju, tek sam se probudio iz kome. Medicina to još ne zna objasniti.
To je sve.
Želite spasiti svojega sina? Onda se nastavite moliti.
Ostala sam bez molitvi. Više ne vjerujem u Boga.
Bog može odjebati! Vjerujem samo u Vas.
A Vi ste moralom obvezani spasiti mojega sina!
Hajdemo! - Zašto? - Zato što su ubili Pija XIII. Nemamo više razloga ostati.
Kako možeš biti tako sigurna? - Ester je tako rekla. - Istina je. Ubili su ga.
Znam to. Osjećam to! - Hajdemo! - Kamo ćemo? - Idemo se pročistiti.
Tko god mi vjeruje, neka me slijedi.
Nadao sam se da ću Vas pronaći ovdje. Uplašili ste me. Nisam znao gdje ste.
Stavite ovo. - Morao sam prošetati. - Hoćete li moći oprostiti mojoj supruzi?
Ona je ta koja će meni trebati oprostiti. - Ne, pa naravno da Vam ona oprašta.
Molim Vas, prihvatite ispriku u njezino ime.
Ona je... Ona je iscrpljena i blijedi, poput svijeće.
A mene bije strah. Ponekada se plašim da je na rubu ludila.
Užasnut sam.
Tijekom proteklih stoljeća samo ružne stvari su se događale u našoj palazzo:
ubojstva i samoubojstva. Po noći, svake noći kada ne mogu spavati,
mislim: to će se dogoditi ponovno. Povijest će se ponoviti. - Neće.
Ovoga puta se to neće dogoditi.
Venecija je divna, ali Rim je moj dom. Čak iako više nisam papa.
Nadam se da za mene tamo, negdje, još imaju krevet.
Želite se vratiti u Rim? Trebam li nazvati nekoga? - Ne.
Još ne.
Hajdemo.
Kamo? - Želim upoznati vašega sina.
Ima urođenu miotoničnu distrofiju tipa 1. To je napredujući, nepovratni gubitak
mišićne mase. Usporen razvoj, poremećaj rada žlijezdi s unutrašnjim lučenjem,
urođenu srčanu manu, spoznajne nedostatke. I najmanja srčana aritmija može biti kobna.
Htio bih ga podragati po obrazu. - Svakako. Svidjet će mu se to.
Iako neće biti u mogućnosti izraziti se. - Ja ću znati. Znat ću bez obzira na to.
Što mu govori?
Ne znam.
Nikada ranije nismo vidjeli ovako nešto. UDARNE VIJESTI: NAPAD U VATIKANU
Podao, podmukao napad na samo srce Katoličke crkve.
Zasad znamo da je Bazilika bila prazna kada se sinoć dogodio dinamitni napad.
Nema žrtava, ali brojna umjetnička djela su oštećena, uključujući Michelangelovu Pietu,
koja je, navodno, pretrpjela značajnu štetu. Postoje nepotvrđeni izvještaji
da su dvojica muškaraca, Egipćanin i Sirijac, ranije viđeni u Vatikanu,
privedeni u pritvor odmah po eksploziji. Ni papa Ivan Pavao III., ni novi državni
tajnik, kardinal Mario Assente, nisu objavili nikakvu izjavu.
Neobjašnjivi muk Svete Stolice već je izazvao salve kritika.
Uđite!
Što je?
Htjela bih se ispričati.
Vas dvoje večeras izlazite.
Oprostite?
Vi i Vaš suprug ćete se večeras dotjerati i izići vani, pa provesti večer zajedno.
Nije važno kamo ćete ići, ali večeras ćete izići vani.
Zašto? - Zato što vam je to potrebno.
Čuvat ću vašega sina za vas.
Dobro.
Kako se vaš sin zove?
Arek.
Dobro.
Ostat ću s Arekom.
Što ste mu jučer rekli, kada ste mu šaputali na uho?
Opisao sam mu raj.
Do najsitnijih tančina.
Vi znate kakav je raj?
Da, znam.
Zaboravila sam da ovdje, u Veneciji, u siječnju, nijedan restoran nije otvoren.
Večeras smo već doživjeli jedno čudo. Izišli smo vani. Ne mogu se sjetiti kada
smo to posljednji put učinili. - Kada smo se tek upoznali, svako večer smo izlazili.
Htio sam ti pokazati Veneciju prije nego se vjenčamo. - Da, to je bilo posebno vrijeme.
Sjećaš li se našega prvoga susreta? - Kako se ne bih sjećala? I tada si nosio smoking.
I bio si vrlo šarmantan. - Sjećam se da sam rekao: "Zovem se Helmer Lindegard,
liječnik sam", a ti si imala izvanredan uzvrat. Tajanstveno si se nasmiješila,
pa rekla: "Znaj da će mi trebati mnogo pažnje."
Kraj igre. Više nije bilo povratka. Od toga trenutka bio sam ludo zaljubljen.
Dobro mi je išlo smišljanje uzvratâ.
Kada je čovjek mlad, on slijepo vjeruje u taštinu.
Iste te noći, na Trgu svetoga Marka, ovlaš sam te pogledao dok si hodala.
Nikada za svojega života neću vidjeti drugu ženu tako hodati.
Rekao sam si: "Kada zastane, pitat ću je da se uda za mene."
Nikada prije nisi vidio manekenku kako hoda.
A ja sam odgovorila: "Da, želim se udati za tebe, doktore." Tek tako.
Kako sam bila luda!
Hoćemo li poći kući? Brinem se za Areka.
Hoćemo, hajdemo kući.
E, sada, Gospodine, Ti i ja moramo razgovarati.
Ti i ja moramo razgovarati o Areku.
Učini ga muškarcem, Gospodine.
Ja ću posredovati...
Ali Ti moraš djelovati.
Učini ga muškarcem, Gospodine.
Pričekaj ovdje...
I gledaj.
Ja ne činim čuda.
Ja se jednostavno zatičem u sred spleta slučajnosti.
Vrijeme je za kupanje, Areče.
Hvala Vam što pokušavate.
Pretpostavljam da biste se sada htjeli vratiti u Rim. - Ne. Još nije vrijeme.
Naša mržnja je opipljiva. Naš neprijatelj je očigledan.
On je Šejtan. On je kršćanin. I, kao što nalaže Kuran:
"Tobom i svima onima koji se budu povodili za tobom doista ću Džehenem napuniti!"
Sjedni, Sofijo!
Ovi događaji su veći od mene. Trebam savjet. - Znam. - Hoćete li mi pomoći?
Sada sam u mirovini. Izvan igre sam. - Možemo li se pretvarati? - Pretvarati?
Da ste još državni tajnik? Samo na deset minuta. Molim Vas!
Vi ste najbistriji čovjek kojega je Crkva ikada imala. - Izvrstan sam i vrtlar.
Girolamo i ja smo pokušali nakalemiti betlehemsku ružu na velikomočvarnu
orhideju, i uspjelo nam je. Don Mimmo je bio sumnjičav, no morao je pregristi jezik.
Je li tako, done Mimmo? Onda, Sofijo, u čemu je poteškoća?
Od napada naovamo, papa se predao. - Loše ga savjetuju. - Stvar je u tomu
da ga je postalo nemoguće savjetovati. Zatvorio se u stan i odbija razgovarati
s bilo kime. Pao je u duboku depresiju. Sve što čini je: oplakuje smrt svoga psa.
Rekao je i sâm: komad je krhkoga porculana. - Što bih mogla učiniti?
Možeš oslabiti snažne. Činio sam to cijeli svoj život. Ali jedno ne možeš.
Što to? - Ne možeš ojačati krhke.
Što onda? - Onda ti ostaje samo jedna stvar. Jaši na manama Ivana Pavla III.
Kako to mislite?
Čovjek pred tobom je bezvrijedan. Čovjek bez zasluga. Nemaran sam. Izvještačen sam.
Neodgovoran sam. Uobražen sam. Ja sam razočaranje.
Obični sam nezapaženi glumac. Slabić sam.
I ja sam ovisnik. - Sveti Oče! - Molim te, dopusti mi dovršiti.
Ti i ja sada moramo razgovarati. Da, Gospodine, Ti i ja moramo
razgovarati o Areku. Život je život. Znam, idem tamo kamo Ti ne bi htio.
Ali tražim od Tebe: učini ga muškarcem.
Učini ga muškarcem. Ja ću posredovati, ali Ti moraš djelovati. Učini ga muškarcem.
Već sam Ti rekao... Učini ga muškarcem. Učini ga muškarcem!
Učini ga muškarcem!
Jesi li pročitao "Srednji put"? Skup mojih razmišljanja?
Je li ti se svidjelo? - Svidjelo? Komu nije?
To je ono što nas sve vodi u ovim teškim vremenima. Remek-djelo.
Istina, to je remek-djelo.
Ali ja ga nisam napisao.
Što želite reći, Sveti Oče?
Moj brat Adam ga je napisao, ali je preminuo prije negoli ga je izdao.
Pa sam to učinio ja, prisvajajući ga. Ja sam varalica, Gutierreže.
Učini ga muškarcem.
Učini ga muškarcem!
Učini ga muškarcem, odmah!
Učini ga muškarcem, sada, Gospodine!
Učini ga muškarcem, Gospodine!
Neću čekati više ni sekunde, učini ga muškarcem!
Učini ga muškarcem, odmah! Gospodine, učini ga muškarcem!
Učini ga muškarcem, Gospodine! Učini ga muškarcem. Učini ga muškarcem.
Učini ga muškarcem, Gospodine, odmah. Učini ga muškarcem.
Učini ga muškarcem, Gospodine, učini ga muškarcem. Učini ga muškarcem.
Učini ga muškarcem, Gospodine. Učini ga muškarcem. Učini ga muškarcem, Gospodine.
Učini ga muškarcem, odmah!
Jeste li završili, Sveti Oče? - Nije li to dovoljno?
Ne, nije dovoljno da se ne bi moglo oprostiti. Bog nas uvijek spašava.
Bog nikomu ne brani blagost spasenja.
To je najljepša stvar koja postoji.
Mi ljubimo uznositost i grijeh. Ljubimo bezdušje i poročnost.
Pa vjerujemo da nas je Bog napustio. Da nas Bog ne voli.
Ali Bog ne upravlja našim životima. On ne ispravlja naše slabosti.
Bog ne zaustavlja našu ruku, kada ona posrne u grijeh.
Ne.
On nas samo spašava.
Na kraju, Bog nas spašava.
A spašava nas poljupcem. Baš kao što je bilo s Mojsijem.
Sveti Oče...
Kakav je raj?
Točno ovakav, isti život kao tu, na zemlji, za svakog od nas.
Osim što nije isti.
Zašto?
Zato što u raju možemo nazrijeti Boga.
A Arek?
Hoće li on otići u raj?
Hoće.
Tamo je njegovo mjesto.
A sada je došlo vrijeme.
Za što? - Za povratak u Rim.
Nazvat ćete Svetu Stolicu. Razgovarat ćete s Gutierrezom.
A kada završite razgovor s Gutierrezom, povest ćete suprugu i pridružit ćete mi se
u plesnoj dvorani. - Zašto? - Zato što bih se htio oprostiti. No prvo...
Prvo bih vam htio pokazati čudo.
Sveti Oče, moram Vam nešto reći.
Sada...
Hajdemo se držati za ruke i zatvoriti oči.
Fixed by: BOTANICMAN