Dolgo tega je bil svet poln čudes.
Bil je pustolovski,
vznemirljiv
in najboljše je bilo,
da je bil poln magije.
Boombastia!
In ta magija je pomagala ljudem v stiski.
Flame Infernar!
Voltar Thundasir!
Bilo pa jo je težko uporabljati.
Zato si je svet našel lažji način življenja.
Temu pravim žarnica.
Tako lahko je.
In sčasoma …
… je magija izginila.
Ampak upam,
da je malo magije ostalo …
v vama.
16. ROJSTNI DAN
NAPREJ
V redu.
Naredimo vajo Fit bojevnik Z90.
Naj vas slišim reči: "Sem mogočen bojevnik."
Sem mogočen bojevnik. –'Jutro, mami!
Ogenjček, dol! Poreden zmaj! Vrni se v svoj brlog.
Vse najboljše, g. Odrasli.
Ne, mami. –Ej, mali. Ne briši si mojih poljubčkov.
Kaj je?
Očetov pulover nosiš. –No, saj veš. Končno mi je prav.
Moj ljubček mali je odrasel!
Že prav. V redu je. Mami, nekaj moram pojesti preden grem v šolo.
Nimamo veliko hrane. Še vedno moram v trgovino.
Roke stran, gospodič. Te so za tvojo zabavo.
Saj ni zabava, mami. Le mi bomo.
Lahko bi povabil mulce iz tvojega naravoslovnega krožka.
Rekel si, da so kar hudi.
Prepričan sem, da nisem rekel tako.
Sploh pa jih ne poznam.
Rojstni dan je dan, da počneš nove stvari.
Da si novi ti.
Ko smo že pri novih stvareh,
si se prijavil za vozniški izpit? –Ne! Ne.
Vem, da te je malo strah voziti avto, cukerček, ampak …
Ni me strah, mami. Barleyjevo igro bom premaknil.
Prav, ampak saj veš, kakšen je, če se je kdo dotakne.
Saj se mora naučiti pospraviti svoje igrače. –Stoj!
Si moj bratec upa motiti igro v poteku?
Daj mir! –Veš, Ian, da je nekoč fant šestnajstih let
bil postavljen na preizkušnjo moči v Močvarah obupa.
Nočem preizkušnje. Izpusti me.
Pusti ga.
V redu.
Ampak vem, da si močnejši. V tebi je mogočen bojevnik.
Na plano mu moraš pustiti. Kajne, mami?
Tako je prav.
Barley! Smrdiš! Kdaj si se nazadnje umil?
Če bi se bolj potrudila, bi se mogoče lahko rešila iz tega.
Vidiš? Mami zna spravit na plano svojega notranjega bojevnika.
Hvala. Zdaj pa odnesi smeti.
Bodite pozorni na pobeglega grifona.
Ah, policist Bronco.
Barley, Barley, Barley.
Vsakič, ko poskuša mesto zrušiti kako ruševino,
moram sem spravit svojo zadnjico in poskrbeti zate.
Ne vem, o čem govorite. –Kaj res?
Ne bom vam dovolil, da zrušite ta vodnjak.
Starodavni bojevniki na velikih iskanjih, so iz njega pili vodo.
Barley. –Uničujejo preteklost mesta.
Vstopi. Odpočij si malo.
Hvala, draga.
Pozdravljen, slavljenec. Ali delaš marljivo ali marljivo delaš?
Jaz, saj veš, si delam zajtrk.
Resno mislim, Barley, manj moraš razmišljati o preteklosti
in bolj o prihodnosti. –Prav ima, veš. Ne moraš ves dan igrati svoje igrice.
Starodavna iskanja ni le namizna igra.
Je zgodovinsko pravilen scenarij igranja vlog.
Si vedel, da so nekoč kentavri lahko tekli 70 milj na uro?
Avto imam. Ne rabim teči.
No, Ian, veliko bi se lahko naučil od Starodavnih iskanj.
Se hočeš igrati? –Nočem. –Lahko bi bil prebrisan odpadnik …
O! Že vem! Lahko bi bil čarovnik.
Zdaj te bom začaral!
Ej! Pazi na očijev pulover! –Ne spomnim se, da bi ga oči nosil.
Saj imaš le dva spomina nanj. –Ne, tri jih imam.
Spomnim se, da je njegova brada pikala, imel je smešen smeh in na njegovih nogah
sem igral bobne. –Igral si bobne. Saj res. –Naredil sem …
Pravilo petih sekund. V redu je. Samo povleci moraš.
Ne!
Barley!
Veš, da …
Na poti v šolo si bom kupil malo hrane.
Ga bom zvečer zašila, v redu? –Čakaj, čakaj, čakaj.
Po starih zakonih, te moram danes imenovati za moža.
Poklekni predme. –Oh! Saj je v redu. Moram iti.
Tudi prav, te bom prišel iskat. Obred bova opravila v šoli.
Ne, ne, ne, ne! Ne stori tega. Ne stori tega. V redu, adijo.
Hej!
Dajmo, Grifoni!
Kaj? –Hodiš na Vrbodolsko fakulteto? –O, ne. Očetov je.
Lahkonogi? Wilden Lahkonogi? –Ja.
Šališ se. Sošolca sva bila. –Kaj res? –Ja.
Zelo mi je bilo žal, ko sem izvedel, da je umrl.
Ja, hvala.
Veš, tvoj oče je bil super fant. Poln samozavesti.
Ko je nekam prišel, so ga vsi opazili.
Vsak dan je nosil najgrše vijolične nogavice.
Kaj? Zakaj? –Tudi nas je to zanimalo.
Pogumen je bil. Vedno sem si želel, da bi bil vsaj malo tak.
Ja. Tega o njem pa nisem vedel. Česa se še spomnite? –Ati!
Žal mi je. Malega moram spraviti v šolo.
Hej, lepo te je bilo spoznati. –Ja. Tudi vas.
Pogumen.
NOVI JAZ
Nauči se voziti Povabi ljudi na zabavo
BODI KOT OČI
Dobro, razred. Sedite, saj začenjamo.
Hej, Gorgamon. Ali lahko danes nimaš nog na mojem stolu?
Oprosti, tip. Moram imeti dvignjene. Tako mi gre kri v možgane.
Zaradi tega malce težje sedim tukaj.
Če nimam dobrega pretoka krvi, se ne morem osredotočiti na šolo.
Saj nočeš, da mi gre slabo, kajne?
Ne. –Hvala, stari.
Prva testna vožnja. Se kdo javi?
Zavij levo.
Zdaj pa tukaj zavij na avtocesto.
V redu, ja. Na to sem pa res pripravljen.
Kar hitro je. –Vključi se v promet. –Ja. Samo malo.
Vključi se v promet.
Vključi se v promet!
Nisem pripravljen! –Ustavi.
Dobro. Kaj bi počeli ta vikend?
Se preselili v hladno mesto?
O, hej. Kaj dogaja, tipčki?
Nocoj imam zabavo,
pa me je zanimalo, če bi radi prišli
pojesti kako torto.
Nihče ne govori tako.
Dobro, ne reci "tipčki". "Klapa"?
Kaj dogaja, klapa?
Hej. Kaj dogaja, klapa.
O, hej. Ian si, kajne?
Nisem vedel, da poznate …
Kakorkoli,
če imate radi zabave, potem sem …
Mislil sem imeti zabavo …
Kaj? –Hotel sem reči, da če nimate načrtov …
Ampak prepričan sem, da imate načrte …
In če imate radi torte, kot jih imam jaz,
imam pri sebi doma torto.
Ali nas vabiš na zabavo? –Točno to.
Ja, nimamo načrtov. Ja, pridemo. –Totalno. –Kaj res?
Lahko bi šli do moje hiše z avtobusom.
O, ne, ne, ne.
Ali vidim slavljenca?
Pozor! Vaša kočija čaka! –Ali ga poznaš? –Sir Iandore Lahkonogih.
Zdi se, da govori tebi. –Hej, Ian! –Hej, Barley.
Hoteli smo iti z avtobusom. –Z busom? Ne! Tebe in tvoje tovariše
bom peljal v Guinevere. –Kdo je Guinevere? –Moja iskra kobila.
Kakšna sramota.
Dobro je punca. Zakrpal te bom.
Samo šali se. –Nekaj imaš na obrazu.
O, ne. Ti … Samo … Čakaj, ne. Je … Ne …
Veste kaj? Spomnil sem se, da je moj rojstni dan odpovedan.
Kaj? –Zabavo mislim. Nikoli se ne bi zgodila.
Velik nesporazum je bil. No, moram iti.
Prav. Adijo.
Oprosti. Tole bom pospravil. Ej, so te tisti mulci porisali?
Bom jaz. –Greva lahko domov, prosim? –V redu. Bova kasneje opravila obred.
Potem boš pripravljen odrasti in na nove izzive.
Veš, davno tega, se je rojstni dan praznoval s svečanim iskanjem.
Seveda pa ti niso bili nič v primerjavi s starimi izzivi.
Mami?
OČI
Will, tega ne boš popravil. –Mislim, da mi je uspelo.
Od tukaj bom gledala, kako poči.
Halo? Halo?
Stavim, da tega ne boš popravil.
Kaj res? –Ja.
Ampak dobro se pretvarjaš, da se zdi, kot da veš kaj počneš.
Saj se trudim.
Si preveril, če ima baterije?
Seveda nisi.
Vem.
Ali res dela? –Pa izvejva.
V redu. Adijo.
Will, tega ne boš popravil.
Mislim, da mi je uspelo.
Od tukaj bom gledala, kako poči.
Hej, oči.
Halo? Halo?
Jaz sem, Ian.
Kaj res?
Ja. Si se imel lepo?
Saj se trudim.
Ja, jaz tudi.
Ampak očitno potrebujem pomoč. Želim si kdaj preživeti dan s tabo.
Vem.
Toliko stvari bi lahko počela. Stavim, da bi bilo zabavno.
Pa izvejva.
Ja. Mislim, z veseljem. Lahko bi …
V redu. Adijo.
Ja.
Adijo.
Ojoj …
Barley, spravi svoje vojake z mojega ozemlja, drugače se bosta najini kraljestvi spopadli!
Žal mi je!
To je najdaljše prestopno leto.
Ljubček, jaz sem nameravala to storiti. –Dobro je.
Gotovo te je učila nekakšna odlična šivilja. –Ja, zelo skromna šivilja.
Kakšen je bil oči, ko je bil mojih let?
Je bil vedno samozavesten? –Ne. Potreboval je čas, da se je našel.
Želim si, da bi ga spoznal.
Jaz tudi.
Ko je tvoj oče zbolel, se je močno boril,
ker si je najbolj želel spoznati tebe.
Veš kaj? Nekaj imam zate.
Hotela sem počakati, da pojemo torto, ampak mislim, da si dovolj dolgo čakal.
Kaj pa je? –Očetovo darilo.
Kako je lahko očetovo? –Ne vem. Mami pravi, da je za oba.
Kaj pa je? –Rekel je le, da vama ga dam, ko dopolnita 16 let.
Ne vem, kaj je.
Ni šans! Čarovniška palica. Oči je bil čarovnik. –Kaj?
Čakaj, vajin oče je bil računovodja.
Pred smrtjo, so ga začele zanimati same čudne reči, ampak …
Pismo je.
"Draga Ian in Barley,
"dolgo tega je bil svet poln čudes.
"Bil je pustolovski, vznemirljiv,
"in najboljše je bilo, da je bil poln magije.
"In ta magija je pomagala ljudem v stiski.
"Bilo pa jo je težko uporabljati.
"Zato si je svet našel lažji način življenja.
"Sčasoma je magija izginila,
"ampak upam, da je malo magije ostalo v vama.
"Zato sem zapisal ta urok, da bi lahko na lastne oči videl
"v koga sta odrasla moja sinova."
"Urok obiska."
Ne morem verjeti. Ta urok ga bo pripeljal nazaj.
Oči se bo vrnil za en dan. –Kaj? –Nazaj? Bo spet živ?
To je nemogoče. –S tem pa je! –Bom spoznal očeta?
Will, ti čudovit trap. Kaj je to?
Tako močan urok potrebuje pomožni element.
Da bi to uspelo, bi oči moral najti Feniksov dragulj!
Ni jih ostalo veliko. –Čakaj! Je to nevarno? –Izvedeli bomo.
Kaj je? –Trska.
"Le en dar dobimo vsi, ponovno rojstvo mi daj.
"Dokler ne zaide jutri sonca sij, en dan na zemlji tej mu daj."
Čakaj. Narobe sem jo držal.
"Le en dar dobimo vsi, ponovno rojstvo mi daj.
"Dokler ne zaide jutri sonca sij, en dan na zemlji tej mu daj."
"Le en dar dobimo vsi, ponovno rojstvo mi daj.
"Dokler ne zaide jutri sonca sij, en dan na zemlji tej mu daj."
"En dan na zemlji tej mu daj."
"Dokler ne zaide jutri sonca sij, en dan na zemlji tej mu daj."
Barley.
Žal mi je, da nimata tu očeta,
ampak to dokaže, kako zelo si vaju je želel videti.
Tako zelo, da bi poskusil vse. To je vseeno posebno darilo. –Ja.
Ej, bi šel z mano po tvojo torto? –Je že dobro. Hvala, mami.
"Le en dar dobimo vsi, ponovno rojstvo mi daj.
"Dokler ne zaide jutri sonca sij …
"En dan na zemlji tej mu daj."
Hej, mali, kaj pa delaš tukaj?
Pri Zadarjevem zobu! Kako si … –Ne vem. Kar začelo se je.
Noge!
Drži se. Lahko pomagam! –Barley, ne!
Oči?
Le noge so.
Ni zgornjega dela. Spomnim se, da ga je oči imel!
Kaj sem storil? To je grozno.
Živjo.
Res je on. Oči, v svoji hiši si.
Ne sliši naju.
Kaj počneš?
Tako je, oči. Jaz sem Barley.
Ja, to je Ian.
Hej, oči.
Vse sem zamočil. Zdaj ga bodo za vedno le noge.
Ne, ne za vedno. Urok traja en dan.
Jutri bo ob sončnem zahodu izginil.
In ne bova ga več mogla pripeljati nazaj.
Dobro, dobro, dobro. 24 ur … To nama ne da veliko časa, a …
No, še enkrat morava izvesti urok. –Ti ga boš moral.
Čarajo lahko le tisti, ki imajo dar. Moj mlajši brat ima dar.
V redu! V redu.
Ampak uroka še dokončati nisem mogel. –Imel boš dovolj časa za vajo,
ker morava najti še en Feniksov dragulj.
Začela bova na kraju, kjer se začnejo vsa iskanja.
Mantikorina gostilna.
Vodi jo neustrašna pustolovka. Ve, kje najti kakršen koli dragulj, talisman …
Barley, to je za igrico. –Narejeno po resničnosti.
Kako sploh veva, da je gostilna še vedno tam? –Tam je.
Glej, moja leta urjenja so me pripravila na ta trenutek.
Pravim ti, da bova le tako našla Feniksov dragulj.
Zaupaj mi.
Spoznal bom očeta, pa naj me stane kar hoče.
Ali slišiš, oči? Na iskanje greva.
Dajmo, Guinevere. –Mogoče bi raje šla z avtobusom. –Dobro je.
ZAPUŠČATE NOVO GOBO, KMALU SE VRNITE
Kakorkoli, saj je le priznanje za matematiko. Nič takega ni.
Ampak ti ga pokažem, ko pridemo domov.
Hej, kaj pa počneta tam zadaj?
Veš, čudno mi je bilo govoriti z očijem brez zgornjega dela, zato …
To je pa super! Takega se te spomnim.
Naj te ne skrbi, še vedel ne boš, kdaj boš spet cel.
Potem pa te bom takoj predstavil Guinevere.
Sam sem jo obnovil, vse od prtljažnika pa do klime.
Kombi mu boš pokazal. Imaš le to na seznamu? –Kakem seznamu? Kaj je to?
Pišem si seznam stvari, ki bi jih rad počel z očetom.
Saj veš, si podajat žogo, se sprehajat, vozit avto, z njim deliti zgodbo mojega življenja.
To je kul. Preden boš spet izvedel urok, boš moral malo vaditi.
Ta knjiga je za igrico. –Rekel sem ti, da je vse v Starodavnih iskanjih,
kot je nekoč bilo. Celo uroki. Začni vaditi, mladi čarovnik.
V redu, oči. Poskusimo čarati.
Hej, ljubček? Ogenjček. Ta zmaj mi vedno leze pod noge.
Bi rad malo torte?
MAMI, VRNEVA SE Z NORIM PRESENEČENJEM
Aloft Elevar. Aloft Elevar.
Urok dvigovanja mi ne uspeva. Lahko bi poskusil katerega drugega,
kot je Arcanska strela? –Ja, kot da bi lahko vešč prvega nivoja
izvedel najtežji urok v Čarovnikovi knjižni vodnici.
Mogoče se raje drživa lahkih. –No, ne deluje. Ali narobe izgovorim?
Tvoja izgovorjava je pravilna. Ampak, da urok deluje,
moraš govoriti iz dna srca. –Iz kje? –Dna srca.
Izreči moraš s strastjo. Ne zadržuj se.
Aloft Elevar!
Ne, reci: Aloft Elevar.
Aloft Elevar!
Ne, iz dna srca! –Aloft Elevar! –Ne zadržuj se.
Aloft Elevar! –Iz dna srca. –Nehaj govoriti "iz dna srca."
Očitno to ne deluje.
Hej, to je bil dober začetek.
Zberita svoj pogum. Prispeli smo.
Mantikorina gostilna.
Še vedno je tu. –Ja, saj sem rekel.
Dajmo, oči. Tako je prav.
Dobro, poslušaj. Prvič, jaz bom govoril.
Drugič, pomembno je, da Mantikori izkažemo spoštovanje, ki si ga zasluži.
drugače nam, tretjič, ne bo dala zemljevida do dragulja.
Čakaj malo. Zemljevida? Mislil sem, da ona ima dragulj.
Prikupen si. Slišiš, oči? Pameten je, a se ne spozna na iskanja.
Si mi še kaj pozabil povedati? –Ne.
Vse naj, vse najboljše.
Pridi z nami na iskanje.
da bo rojstni dan, kakor se da lep.
Hej!
Dorbo, torej se je gostilna malo spremenila, a Mantikora je še vedno prava.
Jaz bom juho dneva. –Hoče gospod velikost čaše ali kotla?
Gospa, prosim za snidenje z Mantikoro. –Seveda, gospod.
O, Mantikora!
Ne. Ne, ne. S pravo Mantikoro. Neustrašno pustolovko.
O, misliš Kori? Tamle je.
Hitro! Pomagajte mi.
Ti grifosnki fileji bi morali biti na mizi že pred nekaj minutami.
To je Mantikora? –O, velika in mogočna Mantikora.
Gospod, tukaj hodimo. Zamujaš, Adolphus.
Razumem, da je gneča na cesti. Računati moraš na to.
Mogoče, bi si tvoja mama lahko kupila svoj avto!
Vaša neustrašnost? Z bratom iščeva zemljevid do Feniksovega dragulja.
Prišla sta v pravo gostilno. Miza 12.
Želen pergament imam tukaj. Glejta!
Otroški jedilnik je.
Mar ni lep? Vse sem naredila po mojih zemljevidih.
Zdaj pa … Mantikora vaju pošilja na avanturo z junakovim blagoslovom.
Izvoli kupone
To je zabavno, vaša dominanca, ampak ali imate pravi zemljevid?
Ja. Tam je.
To je to. –Popoln je. –Kaj počneta? Ne moreta ga vzeti?
Morava.
Kaj je to?
Najin oče je. Priložnost imava, da ga spoznava. –A ga ne moreva brez Feniksovega dragulja.
Ne! Mojih dni pošiljanja ljudi na nevarna iskanja, je konec.
Zakaj? –Ker so nevarna. –Kori, stroj za karaoke je spet pokvarjen.
Žal mi je, ampak ne bosta dobila zemljevida.
Brez skrbi, dame, vaša avantura se bo kmalu nadaljevala.
Dobro, saj zmorem. –Ne, Ian.
Gospa mogočna Mantikora … –Kaj počneš? –Mali, ni pravi čas za to.
To gostilno bom ocenila z eno zvezdico.
Veste, nikoli nisem spoznal očeta … –Glej, žal mi je.
Ampak ali veš, kdo bo izgubil gostilno, če se poškoduješ na iskanju?
Ne morem tvegati. Oprosti, ampak čakajo me pomembne stvari.
Testiram.
Prosim, potrebujeva zemljevid. –Ne, ne bom vama ga dala.
Dovolj je! Ne bom več govorila o tem. –No, jaz pa bom!
Pravite, da ne morete tvegati in izgubiti ta kraj.
Poglejte to Mantikoro. Videti je, da je živela za tveganja.
Ta Mantikora ni rabila skrbeti za investitorje.
Ni rabila plačevati računov. Lahko je odletela ven,
ko je želela in zaklala grozno zver. –Boste popravili stroj?
Ja, kmalu bom. Mogoče ta kraj ni pustolovski, kot je bil nekoč.
Ni poln pestre družbe, ki je pripravljena tvegati življenje in okončine
za okus navdušenja. Pa kaj? Kdo je rekel, da moraš tvegati v življenju,
da imaš avanturo? –Očitno ste vi.
V ŽIVLJENJU MORAŠ TVEGATI, DA IMAŠ AVANTURO –Mantikora
Miza 32 pravi, da so dobili mrzle palčke.
Kaj sem storila? –Saj ni prepozno. Mislim, lahko nama date zemljevid.
Ta kraj je bil nevaren. –Nevaren!
In divji. –Divji! –Jaz sem bila nevarna in divja!
Nevarna in divja!
V laži živim! Kaj sem postala?
O, ne.
Vsi pojdite ven! Gostilna je zaprta zaradi obnove.
Oprosti, stroj za karaoke ne deluje!
Ne! Ne, ne, ne.
Ne.
Iti morava.
Aloft Elevar!
Neverjetno je bilo.
Naredil si …
Žarek pa je kar lebdel tam! Moj brat je čarovnik.
Ne morem verjeti, da je uspelo. –Očetov urok boš zdaj zlahka storil.
Nimava zemljevida. –Imava pa to. Glej!
Na iskanjih moraš uporabiti, kar imaš. In midva imava to.
Najboljše je, da je mala Kayla že rešila uganko.
No, po Kaylinem, morava le najti Krokarjevo točko.
Krokarjeva točka …
Ja! Dragulj mora biti v gori. Do jutra sva lahko tam.
Do jutra? –Še vedno bova lahko dovolj časa z očijem.
Ja. Kaže, da naju bi avtocesta morala pripeljati tja.
To je preveč očitno. Na iskanjih, čista pot ni nikoli prava. –Kaj?
Med eno igro Starodavnih iskanj, sva s Shrubom Kladivnikom šla po lažji poti
in pristal je v želodcu želatinaste kocke.
Mene pa to ni doletelo, ker sem sledil svojemu želodcu.
In zdaj mi pravi, da pojdiva po starodavni poti, ki se imenuje Pot nevarnosti.
Avtocesta je hitrejša. –Mogoče ne na dolgi rok.
Vem, da hočeš, da bi bilo kot v tvoji igrici, ampak pomembno je,
da preživiva kar se da veliko časa z očijem.
Bi šla po avtocesti? –Ja, prav imaš.
Ampak, če se znajdeš znotraj želatinaste kocke, ti ne bom pomagal.
Mantikorina gostilna je na vaši desni.
Hej. –Preverjam, kako si. Si že dohitela fanta?
Ne, ne še. Me pa malo skrbi, ker smo imeli čudno družinsko zadevo
in ni podobno Ianu, da bi pobegnil. Barley sicer bi, ne pa Ian.
Veš, pozno je. Ne bi ti ju bilo treba iskati.
Vem, da je čudno. Prepričana sem, da gorita.
Gorita? –Ogenj! Ta kraj gori!
Moja fanta! Iti moram. –Laurel!
Daj to dol, daj to dol!
Oprostite? Halo? Prosim, iščem dva najstniška vilinca.
Sem vam že povedala, da sta bila dva najstniška vilinca.
Moja sinova sta. Kam sta šla? –Odšla sta iskat Feniksov dragulj.
Ampak naj vas ne skrbi.
Povedala sem jima za zemljevid in za dragulj, povedala sem jima za prekletstvo.
Nisem jima povedala za prekletstvo. –Za kaj? –Ojoj.
Poslušajte, malce je …
Vaša fanta sta v nevarnosti! Lahko vam pomagam!
Nikamor ne greste. Vprašanja imamo za vas.
Vem, kam gresta! Še vedno ju lahko rešiva!
Mislim, da je tu vse dobro.
Pišem se "Mantikora", ime mi pa mi je "Tista".
Stojte, prav imate. Malce je …
Kar me ne čudi glede na tako rano.
To je praska. –Oprostite, ali se spoznate na minotavre?
Mantikore. –Mantikore? –No, ne …
Potem ne veste, da se jim zmeša, ko njihova kri stopi v stik z zrakom.
Mislim, da to ni res. –Vidite? Se ji že meša.
Zakaj mi ne dovolite, da ji rešim življenje, preden izgubite svojega?
V redu. –Hvala. Bi nama dali malo zasebnosti? Kar lezite. Tako, ja.
Malce dvignite glavo. –Ne vzemite si preveč časa, prav?
Hej, me slišite? Rekel sem, da si ne vzemite preveč časa, ker …
Torej, kako lahko pomagava mojima fantoma? –Še všeč mi boš.
Radio, sprednje luči, zavore, gume, platišča.
Zdaj je težko videti, oči, ampak preden sem zamenjal dele, je bila Guinevere čista kripa.
Očitno danes ne bova počela vsega, oči.
V redu je.
Le spoznal bi te rad.
A ne skrbi, uredili te bomo in spravili domov, da vidiš …
Ojoj. Mami! Barley, očija ne bova uspela pravočasno pripeljati domov, da vidi mamo.
Oči, vsaj novega tipa ne boš rabil spoznati.
Ali marljivo delaš ali delaš marljivo?
Ja.
Barley, Barley, Barley.
Vsakič, ko so težave, moram poskrbeti zate.
To je zate Colt? –Ja. –Delati boš moral na oponašanju.
Ne, ne, ne! Dajmo, punca. –Rekel si, da si popravil kombi.
Mirno, Guinevere je dobro. Le malce je lačna.
Tukaj kaže, da ima gorivo. –Ne, pokvarjeno je.
Le še nekaj kapljic je. Mogoče, če je tu črpalka …
Bi lahko z magijo dobila gorivo? –Všeč mi je, kako razmišljaš, čarovnik.
Povečevalni urok! Lahko povečava posodo in z njo se bo povečalo gorivo.
To je čudna ideja. –Vem! Tudi meni je všeč. –Dobro.
Sprosti se. Iz dna srca. Pa dajmo.
Ni tako lahko. Malo ve o magiji, pa že misli, da je Sramonogi Čudežni,
kajne, oči? Povečevalni urok je bolj napreden.
Ne le, da rabiš govoriti iz dna srca, a se moraš držati magičnega odloka.
Česa? –Posebnega pravila, ki poskrbi, da urok deluje.
Ta pravi, da moraš biti manj osredotočen na predmet, da ga povečaš.
Ko čaraš, te nič ne sme motiti. –Dobro.
Kaj? –Trska. Je ne moreva stopiti? –Ne, to je starodavna palica,
magija je v vsakem njenem čudovitem vlaknu. Ne moreš je stopiti.
Tudi prav. Pa dajmo. Osredotočenje.
Je kaj narobe? –Oprosti, ampak tvoja drža je … Tako.
Glavo pokonci, iztegni komolce, noge narazen, naj bo hrbet obokan.
Kako se počutiš? –Odlično. –O, še nekaj … –Barley!
V redu.
Magnora Gantuan!
Naj te magija ne preplaši. –Prav.
Komolci! –Kaj? –Dvigni jih! Ne, ne, previsoko so. Previsoko.
Rad bi se osredotočil. –Ja, ja, ja. Daj se. Osredotoči se.
Osredotoči.
Barley! Pozabi!
Uspelo je! Gorivo je veliko. Kombi je velik. In ti … O, ne.
Kaj se je zgodilo? –Pomanjšal si me. –Kako?
Če zamočiš urok, so posledice. –Zamočil sem le, ker si mi težil.
Hotel sem pomagati. –Pa odnehaj. –V redu. Prav. Ne bom!
Oči, jaz sem.
Oči, dobro je. Ne skrbi.
To bom popravil.
Kam pa greš ti? –Najti črpalko. –No, jaz grem tudi. –Prav.
Ej, ne potrebujem pomoči. –Tudi prav.
Počitek rabim. Moje male noge niso tako hitre.
Glej, črpalka. –Dobro.
Stoj, pozabil sem. Ne potrebuješ pomoči. Ne rabiš me nesti. Odrasel sem.
Oči!
Pridi, dobro je. Barley je z mano. –Ja, dobro sem.
Stranski učinki sčasoma izginejo. Sem že videti večji?
Hej! Si se zaletel vame? –Res mi je žal. Nisem te videl.
Še enkrat se daj, pa me boš videl v nočnih morah.
Tale bo srečna. Vem, da bo.
Daj mi še več juhe. Obdrži drobiž.
Umakni se.
10 na črpalki dve, prosim.
Kaj počneš? –Hrano nama grem iskat.
Prav, jo bom vzel. Še dve vrečki tega. Hvala.
Psst. Na stranišče moram. –Lahko počaka? –Saj je tvoj žep.
Bi lahko dobila ključ za stranišče?
Pohiti. Stran hočem. –Prav, že grem. –Cena je 12.99.
Hej, pazi!
Te kaj muči, očalar?
Odgovori, če ti nekaj pravim. –Žal mi je. Ne vem, kje ima glavo.
Je ta noč lahko še hujša?
Veš, odletela bi pomagat fantoma, a stara krila niso več, kot nekoč.
V redu je. Glede prekletstva … –Sama sem kriva.
Vsako jutro bi morala razgibati krila, ampak saj veš, kako je.
Prekletstvo, prosim. Kaj stori? –Ja, oprosti. Varuhovo prekletstvo je.
Če fanta vzameta dragulj, se sproži prekletstvo in se spremeni v mogočno zver in bori z njima do …
Kako delujeta fanta v stiski? –Slabo. Eden se boji vsega, drugi pa ničesar.
Ja, tisti suhi je kar neustrašen. –Ne, ne. Mislite velikega, Barleyja.
Ne, ne, malega. Dobro mi jih je napel. –Kaj? Lahko jim pomagaš, kajne?
Vsako prekletstvo ima jedro, vir moči.
In edino orožje skovano iz najredkejših kovin, ga lahko zlomi.
Moj začarani meč, Uničevalec prekletstev.
Dobro, a se zdi, da ga nimaš pri sebi.
Prodan je. Pred nekaj leti sem morala plačati neke račune.
Brez skrbi, vem, kje ga najti. –Prihajam, fanta. Izogibajta se težav.
Kod se obira? –Komu praviš "igriv"? –O, ne.
Veliko si upaš. –Le pravim, da so vile nekoč letele in širile radost.
To je dobro. –Vile ne letijo. –Krila vam ne delujejo, ker jih ne uporabljate več.
Praviš, da sem len? –Ne, ne. Nisi ti. Tvoji predniki so.
Kaj si rekel za moje prednike? –Nisem mislil leni …
Žal mi je, zelo mi je žal. Njemu pa tudi.
Ne rabite leteti? Sploh kdo rabi? Mislim, saj imate motorje.
Kaj počneš? Le o zgodovini sem govoril. Barley, skušam skrbeti za vaju z očetom.
in ti mi to otežuješ. Gremo, oči.
O, ne.
Ej! Mrtvi ste!
Mrtvi smo! Mrtvi smo!
Sprosti se. Ne bodo mogli dvigniti motorjev.
Močni so.
Umrli bomo! Umrli bomo!
Zaklenjen je. –Kaj? Kje so ključi?
Saj zmorem.
Dajmo, Barley.
Dobro, gremo!
Ne, ne, ne. Nemogoče. –Vozit boš moral.
Dajmo. Zakaj se ne prižge?
Pravo točko ima. Ne v sredini, ampak tudi ne na koncu.
Dajmo, dajmo.
Dajmo, Guinevere!
Prestavi na "n" za "Naprej."
Vozi!
V promet boš moral.
Hitreje! –Ne zmorem. –Ja, lahko. –Nisem pripravljen!
Nikoli ne boš! Daj že!
Bravo!
Ej, ne poškoduj Gwinny. –Barley!
O, ne. –Pojdi naokoli. –Ne pustijo mi. –Žmigavec.
Saj ga nimaš. –Iztegni roko skozi okno, da se ve, da greš levo.
Vrni se. –Ti kar vozi.
Barley!
Gore so na severu. Tja boš moral zaviti.
Kaj za …
Zdaj pa bo, Očalar! Dajte jih!
Bodi osredotočen! –Ne morem! –Moraš biti, drugače bomo umrli.
Miren bodi.
Tako se dela, Guinevere!
Daj zdaj!
Ne bo nam uspelo!
Oči, si dobro?
Dobro je zahvaljujoč odličnemu vozniku Sira Iana Lahkonogega. Daj petko!
Kaj se dogaja? –Mislim, da urok pojenja.
Dol z mene.
Pri Chantlorjevih rogovih! Policija!
Ustavi. –Nimam vozniške. –Moja denarnica je še vedno majhna.
Pojdite ven iz vozila.
Kaj bova storila? –Ne vem. –Kako bova razložila … O, ne. Oči!
Imaš dolgo noč, kolega?
Gospod, prosila vas bom, da hodite v ravni črti.
Očija bosta odpeljali. –Dobro. Že vem. Urok preobrazbe.
Preobraziš se lahko v kogar hočeš. –Kaj, če spet zamočim?
Urok pravi, da je preobrazba laž, zato moraš govoriti resnico.
Dokler se ne lažeš, bo urok deloval. –Dobro. Kdo pa bova?
V redu, na postajo te peljeva. –Je tu kaj narobe, kolegi policistki?
Policist Bronco? –Ste bili v kombiju? –Potrjeno. In bova …
Mislim, jaz bom prevzel odgovornost za tega kolega tu, da ga izpustita in predata meni.
Hej, jaz sem hotel biti spredaj. –Kar sanjaj. Jaz bom govoril.
Bronco, mislila sem, da delaš na drugi strani mesta. –Premislil sem si.
Je kaj narobe. –Le krč me je zgrabil. –Nehaj se lagati.
Odgovarjaj z vprašanji. –Kaj točno počneš tukaj?
Kaj počnem tukaj? Kaj vsi počnemo tukaj?
Na to še nisem pomislila. –Lepo.
Z vsem spoštovanjem, nisi odgovoril na vprašanje.
No, z Ianom sva le malo vadila vožnjo.
Kdo je Ian? –Je Ian Laurelin sin? –Ian je Laurelin sin.
Kot nor je vozil po cesti. –No, ja … Danes si ni podoben.
Res se zdi malo čuden.
Ti pa prav tako.
Pravzaprav, če sem iskren, ne znajdem se dobro v takih situacijah
in začenjam noreti. In sem poten in čuden, pa še ne vem kaj reči
in se počutim, da mi nič ne gre in sem čisto čuden.
Čakaj malo.
Vem, kaj se dogaja. –Kaj res?
Težko je biti novi starš. Norela sem zaradi hčere mojega dekleta, v redu?
O, ja. –Dobro, izpustili ga bova.
Dobro, no, v kombi ga bom peljal.
Hej, boljše bo. V redu? Srečno, Bronco.
Enako, policistka.
Marljivo delaj ali pa delaj marljivo.
To je bil dober Colt. –Ne zavidam ti, Bronco. Tisti Lahkonogi je težaven.
Ne strinjam se s tem. Mislim, da je Ian kar dober državljan.
Ne on, starejši brat. –Kaj? –Mislim, tip je zguba.
Moraš se strinjati. –Pa se ne.
Kaj?
Mislim, no … Iti moram. Ian mora domov. Mislim, zamujam v službo.
Oprosti, malce mi je slabo. Utrujen sem. Utrujen in bolehen. Iti moram!
Se vidimo v ponedeljek!
Ojoj. Broncu se meša. Zato se pa jaz nisem poročila.
Stara Gore se ne veže.
Tukaj Specter.
Me lahko vežete k policistu Coltu Broncu?
Barley, ne vem, kaj se je zgodilo.
Toda ne mislim, da si zguba. Mogoče se je magija zmotila.
Ja.
Ne vem, kaj se je zgodilo. Barley! Barley!
Kam pa greš?
Barley, daj no. To je le …
Nisem zguba. –Nisem rekel, da si. –Magija je namesto tebe.
Magija se je zmotila. Magija se ne moti!
Postavili so ti vprašanje, odgovoril si, magija pa je razkrila resnico. Kajne?
Kajne? –Ne vem, kako to deluje. Vem le, da je vse,
kar sva nocoj storila, šlo narobe. –Ja, zato ker me nočeš poslušati.
Se šališ? Vse kar sva storila, je bila tvoja ideja.
Vendar nisi storil na moj način. Nisi dovolil, da poskrbim za Mantikoro.
Ponorel si, ko sem govoril z vilami. Ker misliš, da nimam dobrih idej.
Kaj? Seveda jih imaš. –Odlično! Mislim, da bi morala po Poti nevarnosti.
Tudi jaz mislim, da bi morala, po navadi …
Vidiš? –Povedal sem ti, da to ni igra. Danes je pomemben le oči
in zdaj sedi v kombiju, čisto je zbegan … Kaj?
Kaj počne? –Mislim, da čuti vibracije glasbe in pleše.
Obupen je.
Ja. Res je grozen.
O, ne. Prihaja.
Ne, ne. Hvala, oči. Oči, hvala.
Ne bom.
Stoj.
Tudi prav. –Ne, ne, ne! Ne plešem najbolje.
Predstavljaj si, kako bi zgornja polovica plesala.
Stavim, da tako.
Odvezal si si vezalke, ata.
Veš, tudi jaz bi ga rad videl.
Ja, vem. –Ni pošteno, da rečeš, da sem zguba,
če mi ne daš priložnosti, da nekaj pravilno storim.
Le eno stvar naredi po moje.
Res misliš, da je Pot nevarnosti najboljša pot do gore?
Dobro.
Kje je tvoj čarobni meč?
Leži za temi vrati.
ZASTAVLJALNICA
Če ne odideva z mečem, je konec s tvojima sinovoma.
Izvolita. En Uničevalec česnov. Ne, Uničevalec prekletstev.
Velik magični meč je.
Meč.
Meč, meč, meč.
Tole reč imam.
To je to? –Koliko stane? –Recimo 10. –Odlično!
Skovan iz najredkejših kovin, edini meč svoje vrste v vsej deželi.
Pozdravljen, prijatelj. Ne bova se več ločila. –Izkazalo se je,
da je ta meč edini svoje vrste v vsej deželi. Recimo, da stane 10,000.
Ne moreš storiti tega! –Ravnokar sem. –Boljše za vas …
Ja?
Hej, govoril sem z drugimi policisti in rekli so, da so videli fanta iti na sever.
Sta v redu? –Nič jima ni. Vendar so rekli … Veš, draga,
ta noč postaja čedalje bolj čudna.
Veste, kdo sem? –Nekakšna krilata medvedjo-kačja gospa?
Krilata levje-škorpijonska gospa! –Res postaja.
Poslušajte, potrebujem meč. Moja sinova imata enkratno priložnost videti očeta.
Moj starejši sin …
Ne morem ver … Ubila si jo!
Dobro je. Le začasno je paralizirana. –Ne moreš storiti tega.
Ravnokar sem. –Zgrabi meč. –Ne dotikaj se ga.
Izvolite. Tukaj imate malo več denarja za vaše težave.
Tukaj mi je všeč. To je lepo.
Hej! Hej!
Laurel, kaj se dogaja? –Ja! –Halo? Ali si dobro?
Laurel?
Colt, ne morem govoriti. Fanta me potrebujeta. –Čakaj!
Presneta mulca!
Na iskanje greva, očeta greva iskat.
Lahkonoga neustavljiva sva.
Nekaj, nekaj, kar rima se z iskat.
Ja, še vedno sva tu. –Dobro jutro, moža Lahkonogih.
Dobrodošla na Poti nevarnosti. –Ni ravno pot.
No, saj veš, tukaj se ne razvijejo.
Zato, pozor, lahko naletimo na karkoli.
Na centikoro, volčjega zmaja, želatinasto kocko.
Kaj je želatinasta kocka? –Orjaška zelena kocka,
ki takoj razgradi vse, česar se dotakne.
Ne bova naletela … Stoj!
Kaj je to? –Brezno brez dna. Kar pade vanj, pada za vedno.
Pridi, oči.
Ian, poglej to.
To je starodavni dvižni most. Spustiva ga in šla bova h Krokarjevi točki.
Išči vzvod.
Našel sem ga. Vendar je na drugi strani.
Uspelo mi bo.
Aloft Elevar.
Ne moreš uporabiti Urok dvigovanja na nečem tako daleč stran.
Urok doseže le 15 metrov. Oči, slišiš tega tipa?
Potrebujeva Most zaupanja. Ta urok ustvari magični most, po katerem lahko hodiš.
Le reči moraš "Bridgrigar Invisia."
V redu. Bridgrigar Invisia.
Bridgrigar Invisia!
Ni uspelo. –Ne, urok še vedno traja.
Ne boš vedel, če most deluje, dokler ne boš stopil nanj. –Stopil na kaj?
Če verjameš, da je most tam, potem je tam. –Ampak ni. –S tem obnašanjem že ne.
Ne bom stopil na nič.
Zdaj imava vrv. Ampak je ne boš rabil, ker …
Vrv hočem! –Prav. Le reči hočem, da je ne boš potreboval,
ker vem, da lahko ustvariš most.
Umrl bom! Umrl bom! Umrl bom! Umrl bom! Umrl bom!
To je zame konec. –Držim te.
Dobro, padel si.
Je bilo tako slabo? –Ja. –Si še vedno živ? –Ja.
Zdaj veš, kaj je najhujše, kar se lahko zgodi.
Zato te ne rabi biti strah, kajne?
Bridgrigar Invisia!
Hej. Uspelo ti bo.
Ja! –Tako se dela!
Verjemi v vsak korak.
O, ja!
Držiš me, kajne? –Še vedno te držim.
Ian Lahkonogi je neustrašen!
To je izjemno!
Ja! Kar hodi naprej.
Ne oziraj se nazaj. Hodi naprej.
Še vedno držiš vrv, kajne? –Ja, držim jo. –Ni me strah!
Šment, ves dan bi lahko stal tu.
V redu, ampak hodi naprej. Se spomniš, da morava videti očija?
Hej, oči, posvečam ti zadnji korak.
Uspelo mu je, oči.
Bilo je neverjetno. –Kako dolgo nisem bil privezan?
Le drugo polovico poti. –Potreboval sem vrv. –Si jo res?
Ian! Glej.
Krokar je.
Namig pravi Krokarjeva točka.
Ja, v gorah.
Mogoče pa ni mišljena gora.
Mogoče je mišljena točka, kamor kaže krokar.
Še en krokar je. Ta pa lahko kaže na še enega, ki vodi do dragulja.
Vodil sem naju v napačno smer. –No, saj sem rekel, da moj želodec pozna pot.
Kajne, kolega? Seveda veš. Pridi, oči.
Guinevere nas bo hitro spravila h krokarju.
Vidva …
… sta v velikih težavah. –Ne, Colt. Našla sva urok.
Če ga dokončava pred sončnim zahodom, bova lahko videla očeta.
Vajina mama mi je povedala, da se dogajajo čudne družinske težave,
in tole je definitivno čudno. Ampak ne, prekleto.
Ne bom dovolil, da jezita svojo mamo. Pojdita v kombi, pospremil vaju bom domov.
Ne. Ne bova.
Preštel vama bom do tri.
V redu, šla bova. –Ian. –Policist je.
Kaj počneš? –Ne vem.
Vidva …
Potrebujem okrepitve. Pobegli kombi.
To! Iandorski Lahkonogi krši pravila. –Ne morem verjeti, da bežim pred policijo.
Ne bežiš pred policijo. Bežiš pred maminim fantom.
Dobro, zdaj bežiš pred policijo.
Primi se!
To! Tako se dela, Guinevere!
Kaj sem storil? Ne bi se smel odpeljati. –Ne, super je bilo. Zapri cesto s skalami.
Kaj? Kako? –Arcanska strela. –Rekel si, da je to najtežji urok.
Pripravljen si. "Da strela udari ti, moraš odlokov se držati ti."
Vse moraš storiti. Govoriti iz dna srca, si zaupati, se osredotočiti, vse.
Voltar Thundasir.
Voltar Thundasir!
Ne morem! Ne morem tega storiti.
Ne bova videla očija. In jaz sem kriv za to.
VZPON DO VALHALLE
Kaj pa počneš?
Kaj za …
Barley.
Le star kombi je bila.
Pridi, naprej morava.
Čakaj.
Vidiš to, oči? Učenec je postal učitelj.
Videti je kot voda.
Torej, kaj pomeni ta X? –Na iskanjih, X pomeni le eno.
Ko prideva do konca vode, bova našla Feniksov dragulj.
Samorogi!
Kul.
Ta voda se lahko razteza več milj. Nimava tako veliko časa.
Če bi imela nekaj kar pluje, bi lahko uporabila Urok hitrosti
in in poletela po tunelu, kot na magičnem skuterju. –Tukaj ne pluje veliko stvari.
Ne pozabi, da na iskanju moraš uporabiti, kar imaš.
Magnora Gantuan!
Accelior!
To je pravzaprav kul. Katere druge uroke še poznaš?
Pripravi se, mladi čarovnik. Vse vem o magiji.
Colt, veva, kam sta fanta namenjena. Dohiteti ju morava, preden sprožita prekletstvo.
Kaj? –Uničimo prekletstva! –Prekletstvo, ki varuje dragulj,
s tem, da se spremeni v kamnitega zmaja.
Kakega zmaja? –Ne znam razložiti. Vem le, da morava hitro do fantov.
Hitro bova tam. Res zelo hitro.
Skoraj sem ju imel, a je Ian kar speljal stran. –Dobro zanj. –Kaj?
Mislim, strah ga je voziti. Misli, da ga bo nekaj …
Mislim, da sem se udarila v nogo.
Laurel, kaj se je zgodilo? Kaj se dogaja?
Skoraj ste me ubili, gospa. –Ste dobro? Iz kje ste prišli?
Bili ste na naši poti. –Si dobro? –Nič mi ni.
O, ne! Najin prevoz! Kako bova zdaj prišli do fantov?
Dajmo, vilinski prašniki, poletimo!
Ja! –Za to sem rojen!
Kaj praviš na to, da razgibaš ta krila?
Boombastia!
Ne pozabi … –Saj res.
Boombastia!
Ja! Dobro ti gre! Pazi zdaj.
Aloft Elevar!
Ja! Lepo!
Pazi koliko čolna ješ. Še vedno morava do konca tunela.
Ja. Prav imaš.
Ne morem verjeti, da sem tako blizu, da zares govorim z očijem.
Veš, kaj ga bom vprašal? Če bi si dal čarovniško ime.
Kaj? –Zanimala ga je magija. Veliko čarovnikov ima kul imena.
Alora Veličastna.
Birdar Preurejeni.
Kakorkoli, lepo bo imeti več kot štiri spomine nanj.
Tri. Tri spomine imaš. –O, ja.
Barley, ali imaš še en spomin na očija, za katerega ne vem?
Ne, le ni moj najljubši. –Kaj misliš s tem?
Ko je bil bolan, bi se moral iti posloviti od njega.
Priklopljen je bil na cevke in si ni bil podoben. Prestrašil sem se
in nisem vstopil.
Takrat sem se odločil, da me ne bo nikoli več strah.
Očitno se nečemu bližava.
Zadnji namig.
Dragulj je na drugi strani.
Previdno, lahko da so tukaj pasti. –Ta kraj je star tisoč let.
Tukaj že ni …
O, ne!
Nemogoče.
Želatinasta kocka.
Beži!
Čakaj! Nekakšna uganka je. Morava jo rešiti, preden …
Ni časa. Vzemi ščit.
Skoči! Zaupaj mi! –Kaj?
Aloft Elevar!
Ian.
Ne stopi na to.
Nisem se je dotaknil.
Voltar Thundasir!
Ploščica spodaj ima narisano isto obliko, kot odprtina. –Morda bi morala stopiti nanjo?
Kaj? –Bom jaz. –Ne, Barley!
Deluje!
Nemogoče je.
Nihče ne more tako dolgo zadrževati zrak.
Uspelo je.
Feniksov dragulj čaka onkraj vrat.
Greva? –Zagotovo greva!
Oči, sledila sva iskanju in pripeljalo naju je do zmage!
Doma sva. –Ne, to ni smiselno. Šla sva po Poti nevarnosti.
Sledila sva krokarjem, odšla sva do konca vode …
Razen, če X pomeni, da se ne gre k vodi. Ali pa je taborni ogenj?
V redu je. Bova že ugotovila.
Kaj bova ugotovila? Na začetku sva.
Mora biti tu. Namig je bil.
Razen, če je bil naključno namenjen za drugo iskanje.
To je možno. –Kaj? –Ne, Feniksov dragulj mora biti tukaj.
Sledil sem želodcu.
O, ne. –Kaj?
Dragulj je v gori, kjer bi lahko bila že pred urami, če bi …
Če bi ostala na avtocesti. –Ne, preveč je očitna. Ne moreš po …
Če te ne bi poslušal! V redu? Ne morem verjeti.
Vedeš se, kot da veš, kaj počneš, a nimaš pojma, ker si res zguba.
In zdaj si zavozil priložnost, da imam nekaj, česar nisem imel!
Kam greš? –Preživeti preostali čas z očetom.
Ian, čakaj! Še vedno lahko najdeva dragulj.
Le iskati morava.
Ian!
Ne, oči. Ni tukaj.
Daj no. Kje je?
Sledi vodi.
V redu. Pridi iz vodnjaka.
Ne, starodavni dragulj iščem. Saj veva. "Iz starih dni."
Ne! Stoj! Prosim!
Že v redu.
V redu. Odhajam.
Hej! –Daj no.
Bi kdo poklical policijo? Spet je tu zgodovinar.
SE POGOVORITI
SE SMEJATI
SE UČITI VOŽNJE
Ne zmorem. –Ja, lahko. –Nisem pripravljen! –Nikoli ne boš. Daj!
Bravo!
SI PODAJATI ŽOGO
Pazi zdaj. –Aloft Elevar!
SE SMEJATI
Z NJIM DELITI ŽIVLJENSKO ZGODBO
Vem, da si močnejši od tega. Moj bratec ima dar.
Ne zadržuj se. Hej. Uspelo ti bo.
V redu. Daj že. Pridi dol.
To! To!
Barley!
Ian! Glej!
Za teboj je!
Prekletstvo je.
Barley, beži!
Kaj hočeš? Dragulj?
Prav, vzemi ga!
Mantikora!
Mami? –Dobro je, fanta. Poskrbeli bova …
Nagibaš se! Nagibaš!
Mami! –Pojdita spoznat očeta! –Dobro je. Če zabodeta zverino jedro
s tem mečem, ne bo več prekletstva.
Pridi!
Barley, kar sem rekel … Res mi je … –Ni časa. Sonce bo zašlo.
Le en dar dobimo vsi, ponovno rojstvo mi daj.
Dokler ne zaide jutri sonca sij, en dan na zemlji tej mu daj.
Uničiva prekletstvo!
Moj hrbet.
Sem mogočen bojevnik.
Sem mogočen bojevnik!
Hitro! Ne bom dolgo zdržala!
Ne, ne, ne! Barley!
Fanta, vrača se!
Zamotit ga grem. –Kaj? Ne! Če ga boš, boš zamudil očija.
V redu je. Pozdravi ga. –Ne. Ti se pojdi posloviti. –Kaj?
Imel sem nekoga, ki je pazil name.
Nekoga, ki me je vzpodbujal, naj bom več, kot si mislim.
Nisem imel očeta, ampak sem imel tebe.
Bridgrigar Invisia!
Boombastia!
Aloft Elevar!
Ne!
Ne! Ne, ne, ne!
Uporabi, kar imaš? Kaj imam? Čisto ničesar.
Trska. Magija v vsakem vlaknu.
Magnora Gantuan!
Ne! Voltar Thundasir!
Ian!
Accelior!
Ian!
Kaj je rekel?
Da je vedno mislil, da bi njegovo čarovniško ime bilo Wilden Zabavni.
To je res grozno. –Vem.
Rekel je tudi, da je ponosen na človeka, v katerega si odrasel.
Veliko tega dolgujem tebi.
Tudi to je nekako rekel.
In naročil mi je, da naj ti dam to.
Dolgo tega, je bil svet poln čudes.
Bil je pustolovski, vznemirljiv,
in najboljše je bilo, da je imel magijo.
Pazi!
Zadetek!
In potem sem s svojim mogočnim mečem odsekala zveri krila iz telesa!
Dobro, kdo hoče torto?
In mislim, da s kančkom magije v življenju
lahko storiš skoraj vse. –Si tako popravil šolo?
Ja. –Si tudi tako najprej uničil šolo? –Tudi ja.
Ej, to je bilo super. –Hvala. –Greš kasneje v park. –Ja! Se vidimo.
Mami!
Ogenjček, dol! –Kdo je priden zmaj? Kdo je priden zmaj?
Kako je bilo v šoli? –Zelo dobro. –No, v redu.
Hej, tukaj si. Ali marljivo delaš? –Ne, delam marljivo.
Moram iti. Z Mantikoro greva ven.
Dogaja se 1–1–3. Javite se vse enote.
Dolžnost kliče. Na pot bo treba. –Ključe si pozabil!
Ne potrebujem jih. Rodil sem se za tek.
Kako je nov kombi? –Guinevere Druga je super.
Skoraj imam dovolj denarja, da jo prebarvam. –Prosim, ne. –Zakaj?
Ker sem že poskrbel za to.
O, ja!
Dobro, najboljša pot do parka se imenuje Pot ruševin.
Preveč je očitna. –Čakaj, kaj?
Na iskanju, čista pot ni nikoli prava pot.
O, ja!
Prevedel: Star Creed
Tehnična obdelava metalcamp (www.Partis.si)