‫- נעדר אפס שעות -‬
‫- סמואל.‬ ‫תשלחי לי הודעה. מתי שתרצי. -‬
‫- סמואל.‬ ‫רק רציתי לוודא שאת בסדר. -‬
‫אתם נהנים?‬
‫נראה לכם שזה מצחיק?‬
‫אם הייתה לכם מעט הגינות‬ ‫או שלא הייתם כולכם משועממים,‬
‫הייתם מוחקים את הווידאו.‬
‫גוזמן, עזוב.‬
‫נדיה...‬
‫אני יודע שאת לא צריכה שיגנו עלייך, אבל...‬
‫לא מגיע לי שמישהו יגן עליי.‬
‫לא הייתי צריכה לעשות דבר כזה.‬
‫מובן שאנשים יחשבו שאני...‬ ‫-תקשיבי.‬
‫אל תחשבי ככה בגלל האידיוטים האלה.‬
‫את לא כזו.‬
‫בוקר טוב לכולם.‬
‫לך. יש לנו מבחן.‬
‫כולם לשבת. אנחנו עומדים להתחיל.‬
‫יש לכם שעה למבחן.‬
‫בבקשה, תפנו את הספרים.‬
‫סמואל לא נמצא.‬
‫את יודעת אם הוא מאחר או חולה?‬
‫הוא אף פעם לא מאחר, כי אם הפיצה מגיעה קרה‬ ‫הוא לא מקבל תשלום.‬
‫והוא גם לא חולה.‬
‫לו היה חולה, החנון היה מתקשר 100 פעם‬
‫כדי להתחנן למועד אחר למבחן.‬
‫גוזמן, שב עכשיו.‬
‫המספר שהגעת אליו כבוי...‬
‫למה את כל כך מודאגת?‬
‫תתקשרי לאימא שלו, בסדר?‬ ‫ואם הוא במיטה עם שפעת, כולם יהיו מרוצים.‬
‫הוא לא ישן בבית.‬
‫את בטוחה?‬
‫איש לא ראה אותו מאתמול?‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫לעזאזל.‬
‫- נעדר 10 שעות -‬
‫משטרה, איך אוכל לעזור?‬
‫את יודעת מה זה יכול לעשות לנדיה?‬
‫למשפחה שלה, לכל החיים שלה?‬ ‫את יודעת, אידיוטית?‬
‫הבעיה היא שהדת שלה מדכאת סקס יותר מדי.‬ ‫הדברים היו שונים אם זה לא היה כך.‬
‫אבל אתה צודק, זו לא הייתה אשמתה,‬ ‫זו הייתה אשמתך.‬
‫אתה זה שצילם את הווידאו.‬
‫לא כדי שכל בית הספר יוכל לצפות בו.‬ ‫-אז בשביל מה?‬
‫בשביל משהו אצילי ואלטרואיסטי?‬ ‫אתה לא עובד עליי.‬
‫רצית להרוס את הקשר שלי עם גוזמן‬
‫ולאמלל את שנינו.‬
‫דרך אגב...‬
‫אנחנו בדיוק אותו הדבר.‬
‫זה לא מה שרצית, שאפסיק להיות עצורה?‬
‫טוב, אני פה...‬
‫חסרת עכבות.‬
‫תוך יומיים אף אחד לא יזכור את הווידאו.‬ ‫תסמכי עליי.‬
‫כרגע, אני רק יודעת...‬
‫שאתה היחיד שלא צוחק עליי.‬
‫נדיה, אני צילמתי את הווידאו.‬
‫הי, יקירתי.‬
‫תספרי לנו לאן את נוסעת בחג המולד.‬
‫לבורה בורה, לאיים המלדיביים?‬ ‫לכל מקום שבו מחפשים עובדי ניקיון, נכון?‬
‫לו, מספיק.‬ ‫-פולו היקר!‬
‫אם אתה צריך מנקה חדשה, אני יכולה‬ ‫להמליץ על אחרות, הרבה יותר אמינות.‬
‫אכפת לך... אם אדבר עם החברה שלי?‬
‫מספיק.‬
‫תקשיב, פולו, חשבתי שהחיים שלי‬ ‫יכולים להיות סיפור אגדה,‬
‫שאוכל להיות סינדרלה...‬
‫זה די מצחיק.‬ ‫זה מה שלימדו אותנו כשהיינו קטנות.‬
‫אבל הכול שקרים.‬
‫עדיף שאני אחזור לעולם שלי ואתה לשלך.‬
‫אני לא רוצה להכתים אותך.‬
‫מה זאת אומרת לחזור לעולם שלך?‬
‫סילקו אותי.‬
‫ואימא שלי פוטרה.‬
‫ומכיוון שאין יותר בחינות,‬ ‫זה היום האחרון שלי.‬
‫לסיפור סינדרלה יש סוף טוב, לא?‬
‫כן.‬
‫כי זו אגדה לילדים.‬
‫תגידי לי שתמצאו אותו. זה לא יכול לקרות.‬
‫נעשה כל מה שנוכל.‬
‫מה שידוע לנו עד כה הוא שהאופניים של סמואל‬ ‫נמצאו אתמול ביער.‬
‫אבל לא היו שום עקבות שלו.‬
‫- נעדר 36 שעות -‬
‫נערוך חיפוש היום אחר הצהריים‬
‫כדי לנסות לאתר אותו,‬ ‫או כל רמז שיוביל למיקום שלו.‬
‫זה יכול להועיל אם תצטרפו כדי לעזור.‬
‫אבל הם חושבים שהוא מת?‬
‫אנחנו מחפשים גופה?‬
‫אנחנו מקווים למצוא אותו בחיים.‬
‫תגיד לי שזה לא היית אתה.‬ ‫-אנדר...‬
‫מה שקרה עם מרינה היה תאונה.‬
‫אתה באמת חושב‬ ‫שאני מסוגל להרוג מישהו בדם קר?‬
‫איימת עליו מולי.‬
‫הייתי בבית כשהוא נעלם.‬ ‫עם ואלריו. במיטה שלו.‬
‫לא היית מלכלכת את הידיים שלך.‬
‫את גם לא צריכה לצאת מהבית‬ ‫כדי לפגוע במישהו.‬
‫את רק מרימה טלפון וגורמת לאחרים לטפל בזה.‬
‫אבא שלך יכול היה להרים טלפון,‬
‫ושמענו מה קרה לכריסטיאן.‬
‫אבא שלי היה רגוע‬ ‫עד שהגעת והתחלת לדבר על סמואל.‬
‫מה את אומרת? שזו אשמתי?‬
‫את סיבכת אותו בזה.‬ ‫-תירגע, אחי.‬
‫אנחנו לא יודעים מה קרה לו.‬
‫הוא מת.‬
‫אתה לא יודע את זה.‬
‫מצאו את האופניים שלו מרוסקים ביער.‬
‫זו לא הייתה תאונה רגילה.‬ ‫מישהו רצה להיפטר ממנו.‬
‫מישהו כמוך, לדוגמה.‬
‫איש לא רצה שימות יותר ממך.‬
‫לו עשיתי זאת,‬
‫היית מסגיר את עצמי כבר היום‬ ‫בראש מורם, לא נראה לך?‬
‫מה תעשי?‬
‫תלכי למשטרה?‬
‫תאשימי את אבא שלך?‬
‫לומר את האמת!‬ ‫-כן? ושהאנשים האלה יגלו שהלשנת.‬
‫אם אתה חושב שהם הרגו את סמואל,‬ ‫מה נראה לך שיעשו לך?‬
‫גם לך יכולה לקרות תאונה.‬
‫אבא של קרלה מסוגל לכול.‬
‫אני אומר לך להגן על עצמך.‬
‫אני אומרת את זה לטובתך.‬
‫אל תעשה כלום.‬
‫ואז מה?‬
‫נשב בחיבוק ידיים‬ ‫וניהנה מחג המולד כאילו כלום לא קרה?‬
‫לא, נלמד לחיות עם מה שעשינו, בסדר?‬
‫לנצח.‬
‫לעזאזל!‬
‫נראה לך שאחד מהתלמידים בכיתה שלך‬ ‫יכול להיות קשור להיעלמות של סמואל?‬
‫אני לא יודעת כלום.‬
‫מצטערת.‬
‫טוב, תודה.‬
‫הבאה בתור, קאייטנה גרחרה פנדו.‬
‫מה קורה?‬
‫כלום.‬
‫אני מכירה אותך, קרלה.‬
‫או שגם את זה תשמרי לעצמך?‬
‫סמואל לא נעדר.‬
‫הוא מת.‬
‫סמואל!‬ ‫-סמו!‬
‫סמואל!‬
‫נדיה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-למה שלא אהיה פה?‬
‫רציתי שייעלם, אבל לא ככה.‬
‫מפקחת!‬
‫מצאתי משהו.‬
‫כשאשר קורית תאונה לא בורחים‬ ‫ומשאירים את הז'קט מאחור.‬
‫אין סיכוי. הבריונים האלה עשו לו משהו.‬
‫אני צריך לפנות למשטרה, נכון?‬
‫לעזאזל... אני כזה פחדן.‬
‫איך אני יכול לדעת על משהו כזה ולשתוק?‬
‫חשבנו לצאת לשתות מחר לכבוד חג המולד‬
‫במתחם האח"מים במועדון "ברצלו".‬
‫אולי תדבר עם הבוס שלך‬ ‫שיפתח מעט מוקדם יותר בשבילנו.‬
‫סליחה?‬
‫כדי שניכנס בקלות לפני שיגיעו האנשים.‬
‫אני מספר לך שנראה לי שהחבר הכי טוב שלי‬ ‫נרצח ואתה מדבר על כוס שמפניה שתשתה מחר?‬
‫ניסיתי לשנות את הנושא.‬ ‫-למה?‬
‫לא יודע, עומאר.‬
‫זה לא משנה.‬
‫זה משנה לי.‬
‫נמאס לי שאתה מתנהג מוזר כל הזמן.‬
‫שאני צריך לפענח כל מחווה,‬ ‫מילה או מבט שלך כדי לנסות להבין אותך.‬
‫אני משערת שאלה היו הבריונים ההם.‬ ‫הם רצו לנקום ותפסו אותו.‬
‫נראה לך שזה נורמלי‬ ‫שסמואל ימות בגללך, בגללנו?‬
‫מותק...‬
‫גם אני מאוד חיבבתי את סמואל.‬
‫אולי זה לא נורמלי, אבל זה לא מפתיע אותי.‬
‫על מה נראה לך שמדברים בחדשות‬
‫כשהם אומרים חיסול חשבונות?‬
‫הם מדברים על זה, ילדה.‬
‫הנעליים, התכשיטים, הבית...‬
‫לכל מה שיש לנו יש מחיר,‬ ‫והוא גבוה יותר ממה שרשום על התווית.‬
‫והמלכה לא משלמת את המחיר. זה תמיד הפיון.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫שכשאבא נהרג, זה בדיוק מה שאמרו לך.‬
‫שגם זה היה סיכון מקצועי.‬
‫שכחת את זה?‬
‫לעשיר ההוא, מחברת הבנייה, לא היה אכפת‬ ‫מהפועלים כל עוד הוא חי כמו מלך.‬
‫לא מעניין אותי איך השגנו את כל זה.‬
‫מפריע לי הוא שהפכנו להיות כמותם.‬
‫קאייטנה.‬
‫אז...‬
‫אני הולכת להתחיל עם הבגדים בארון.‬ ‫-אל תלכי.‬
‫רציתי לדבר גם איתך.‬
‫מה קורה?‬
‫אני משער שהמנהלת תתקשר אליכן מחר, אבל...‬
‫רציתי לבשר לכן באופן אישי.‬
‫אתן יכולות לחזור לבית הספר.‬
‫איך זה יכול להיות?‬
‫האימהות שלי בוועד ההורים.‬
‫בבית הספר שלנו ההורים הם לא רק הורים,‬
‫הם גם לקוחות.‬
‫והלקוח תמיד צודק.‬
‫אני מודה לך מאוד, פולו, באמת, אבל...‬
‫לא, זה לא יכול לקרות.‬
‫חוץ מזה, מה שמשלמים לי בבית הספר‬
‫לא יספיק כדי לפרוע את החובות שלנו.‬ ‫-אני יודע.‬
‫עם זה, נראה לי שתוכלי להסתדר כמה חודשים,‬
‫לפחות עד סוף השנה.‬
‫כי להיות בוגרת של לאס אנסינאס‬ ‫פותח הרבה דלתות.‬
‫לא נוכל לקבל את זה.‬
‫אתן יכולות.‬ ‫-לא...‬
‫מלבד זאת, לאימהות שלי יש מספיק כסף‬ ‫והן אוהבות לתרום לצדקה.‬
‫זה נותן להן הרגשה טובה. וגם לי.‬
‫אין הרבה דברים‬ ‫שגורמים לי להרגיש ככה לאחרונה.‬
‫אבל איך שכנעת אותן?‬
‫אמרתי להן שלמרות שלפעמים‬ ‫אנחנו עושים טעויות גדולות,‬
‫לכולנו מגיעה הזדמנות שנייה, נכון?‬
‫הוא האח של הילד הזה, סמואל.‬
‫הוא נראה תמים, אבל הוא לא.‬
‫הוא מעורב בעניינים אפלים‬
‫עם המשפחה שקנתה את הבית של גוזמן, אבא.‬
‫שילה, תפסיקי.‬ ‫-זוכר? לא ייאמן.‬
‫וגם היא לומדת בבית הספר?‬
‫למרבה הצער. היא ממש זבל.‬
‫אני קוראת לה ברבי סוחרת סמים.‬ ‫כי היא נראית כאילו עוד רגע תשלוף אקדח.‬
‫היא התיידדה מהר עם מיס פלסטין, דרך אגב.‬
‫הפונדמנטליסטית. היא לא קדושה.‬
‫מתברר שהיא יורדת על הברכיים‬ ‫לא רק בשביל להתפלל.‬
‫לו, בבקשה...‬ ‫-זה מה שרואים בווידאו.‬
‫אוכל לשלוח לך אותו אם תרצי לצפות בו.‬
‫ואומרים עלינו המקסיקנים‬ ‫שאנחנו אוהבים אופרות סבון.‬
‫יש לנו פה שפע.‬
‫אני לא יודע אם כדאי להוציא אותך‬ ‫מבית הספר הזה.‬
‫לא, כיף לי שם.‬
‫טוב, בוא לא ניסחף, אבא.‬
‫זה לא שלו היא מלאך משמיים‬ ‫וכל האחרים הם מושחתים.‬
‫כמובן. אתה מתאים לכל האספסוף הזה.‬
‫אבל אני רוצה שלבת שלי יהיה טוב.‬
‫השתניתי, אבא.‬
‫אולי הבגדים שלך שונים.‬
‫אהבתי.‬
‫שיניתי את חיי לגמרי.‬
‫הפעם באמת.‬
‫אני לומד בשיעורים פרטיים.‬
‫אני מתאמץ בלימודים...‬
‫אני יודע שהעתיד שלי מבטיח‬ ‫ואני לא רוצה להחמיץ את ההזדמנות.‬
‫אני חי כמו נער כנסייה עכשיו.‬
‫נראה לי שוואלריו עושה כמיטב יכולתו.‬ ‫-תודה.‬
‫ברצינות. זה מה שהוא צריך לעשות.‬
‫ההשפעה הטובה של אחותו עוזרת מאוד.‬
‫אני יודעת שאפשר להשאיר אותם לבד‬ ‫כי הם ידאגו זה לזה.‬
‫- תסתכל מתחת לשולחן, אבא. -‬
‫זה ממש חשוב.‬
‫אני לא חושב שזה היה טוב‬ ‫לבן שלנו להיות בן יחיד.‬
‫שלא היה מי שישחק איתו, שיעזור לו.‬
‫מישהו שיכול היה...‬
‫מישהו שיעזור לו ויתייחס אליו בחום‬ ‫כשאנחנו לא שם.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫מה...‬
‫אני משלם על כל זה. שלא תעזי...‬ ‫-לא אכפת לי מי משלם על כל זה.‬
‫הילדים האלה לבד כל היום.‬ ‫הם רק רוצים תשומת לב מאיתנו.‬
‫בבקשה, בלי שטויות פסיכולוגיות.‬ ‫-שטויות פסיכולוגיות?‬
‫אתה תמיד תוקף אותם.‬
‫חשבתי שאתה אוהב אותי.‬
‫גם אני חשבתי כך.‬
‫לפעמים אתה משכנע את עצמך שאתה אוהב מישהי,‬
‫אתה מעריץ אותה,‬
‫אבל היא עושה משהו...‬
‫וברגע אחד...‬
‫התדמית שהייתה לך לגביה מתפוררת,‬
‫וגם והאהבה נעלמת.‬
‫אתה רואה אותה כמו שהיא באמת.‬
‫ומה אני?‬
‫אחותי.‬
‫זה הכול.‬
‫אני לא מבין לאן סמואל‬ ‫נסע בשעה כזו ובכביש ההוא.‬
‫בטוח שהוא לא נסע הביתה.‬
‫פילאר המסכנה. בטח קשה לה כל כך.‬ ‫-אני יודע...‬
‫היא כל היום בעבודה,‬
‫וברור שהיא לא ידעה‬ ‫איפה היה הבן שלה או עם מי.‬
‫סמואל הוא ילד טוב.‬
‫את ילדה טובה.‬
‫לגבי סמואל...‬
‫אני לא רוצה לדבר לא יפה על מישהו ש...‬
‫מי יודע מה קרה לו. אני מקווה שכלום.‬
‫אבא?‬ ‫-כן?‬
‫אני...‬
‫גם עשיתי דברים ש...‬
‫לא הייתי צריכה לעשות.‬ ‫-מה קרה, נדיה?‬
‫יש...‬
‫וידאו...‬
‫שלי עם...‬
‫מה?‬
‫כולם... כולם ראו אותו.‬
‫זו בושה בשבילך,‬
‫בשביל המשפחה...‬
‫חשבתי שלנסות את הדברים האלה זה לא דבר רע.‬
‫הייתי צריכה להקשיב לך.‬
‫אכזבתי אותך.‬
‫לא...‬
‫המקום שלי פה, איתכם.‬
‫נדיה, זה באמת כזה נורא?‬
‫זה לא משנה. לעולם לא נראה את זה.‬
‫אם זה יגיע, תמחקי את זה.‬
‫הילדה בוידאו זו לא הבת שלנו.‬
‫עשית את זה?‬ ‫-רק רגע.‬
‫סליחה?‬ ‫-שמעת אותי.‬
‫אני לא משחקת אותה יותר כמו טיפשה.‬
‫מה עשית לסמואל?‬
‫אתקשר אליך בחזרה.‬
‫קרלה, אל תיכנסי לזה.‬
‫תגיד לי שהוא בסדר.‬
‫יקירתי, אני יודע שאת...‬
‫אני יודע שאת נסערת מאוד מכל זה.‬
‫לא קורה כלום. סמואל יחזור, אני בטוח.‬
‫בדיוק כמו שלא היה לך קשר לכריסטיאן, נכון?‬
‫אני מבטיח שלא היה לי קשר לזה.‬
‫אולי נזמין פנקייקים?‬ ‫-אני לא רוצה פנקייקים מזוינים.‬
‫סליחה.‬
‫לא הייתי צריכה לדבר אליך ככה.‬
‫- נעדר 66 שעות -‬
‫אנדר.‬
‫קיבלת את התמונה הזו?‬
‫היא מהחיפוש אתמול. אתה יודע מה זה?‬
‫זה הז'קט של סמואל.‬
‫יש עליו כתמי דם.‬
‫איך ידעת שהוא מת?‬
‫סתם אמרתי את זה.‬
‫את בסדר, קרלה?‬ ‫-בטח.‬
‫טוב, אני מצטערת בשביל המשפחה שלו.‬
‫קודם אח שלו, ועכשיו זה...‬
‫גוזמן.‬
‫אתה יכול לבוא איתי?‬
‫יש לי כמה שאלות.‬
‫שוב?‬
‫לסבא וסבתא שלך יש בית בכפר.‬ ‫שם קבור האפר של מרינה.‬
‫מה סמואל עשה שם?‬
‫אם את רוצה להאשים אותי, תאשימי.‬ ‫אחרת, תעזבי אותי.‬
‫אני אמור ללמוד עם החברים שלי.‬
‫- מרינה נונייר אוסונה, 2018-2002 -‬
‫הם מתגעגעים אליי?‬
‫- אני מאמין לך -‬
‫- ניפגש אחר כך במקום שקט? -‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬ ‫אתה לא יודע לצלצל בפעמון?‬
‫מה קרה?‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬ ‫-זין.‬
‫הוא לא פה. בוא נלך.‬
‫תוכל לומר לי מי היו האנשים האלה?‬
‫אני מעורב באיזה עסק מחורבן.‬ ‫-אתה מעורב בכל דבר מחורבן.‬
‫בריונים רוצים להתנקם באימא של רבקה.‬
‫לעזאזל, סמואל.‬
‫בקיצור, בכך שהגענו הנה, הקלנו עליהם.‬ ‫אין איש על הכביש הזה.‬
‫טוב, אתה רצית מקום שקט כדי לדבר.‬ ‫הנה, אנחנו פה אצל בבית של סבא וסבתא שלי.‬
‫אולי כדאי שאיעלם לזמן מה.‬
‫לא נראה לי שהם ישכחו. הם ניסו לדרוס אותך.‬
‫תנקה את עצמך.‬ ‫-טוב.‬
‫אתה רק תעצבן אותם יותר.‬
‫אני מניח...‬
‫אתה בסדר?‬
‫- קרלה.‬ ‫אני רק רוצה לוודא שאתה בסדר. -‬
‫מה קרלה הייתה עושה‬ ‫אם משהו באמת היה קורה לי?‬
‫אני לא מבין.‬
‫זה מטורף, אבל אולי זה יצליח.‬
‫מה?‬
‫היא צריכה לסבול.‬
‫הם חושבים שהוא מת?‬
‫אנחנו מחפשים גופה?‬
‫היא צריכה לחשוב שמשהו נורא קרה לי.‬
‫זין!‬ ‫-חרא! איך אתה מדמם כל כך הרבה?‬
‫לעזאזל!‬ ‫-זה כל כך מגעיל!‬
‫ואז היא תישבר.‬
‫סמו!‬
‫אבל היא בחורה קרה. והיא חזקה.‬
‫אתה יודע מה זה?‬
‫זה הז'קט של סמואל.‬
‫גוזמן.‬
‫יש לי כמה שאלות.‬
‫המשטרה נמצאת בכל מקום.‬
‫קרלה מחזיקה מעמד.‬
‫...קריאה נואשת מול המצלמות שלנו.‬
‫אם מישהו ראה אותו, או שיש לו מידע...‬
‫כבר איבדתי בן אחד.‬
‫אתה יודע שזו עבירה, נוכל ללכת לכלא.‬
‫טוב, אז נעזוב את זה.‬
‫איך תגרום לקרלה ולפולו להתוודות?‬
‫אין לנו ראיות. אין לנו שום דבר מזוין.‬
‫ואבא של קרלה יודע על החשדות שלי.‬
‫עלולה לקרות לי תאונה בכל יום,‬ ‫כמו שקרה לכריסטיאן.‬
‫או שהוא יגיע לכלא,‬ ‫או שאני אגיע לבית החולים.‬
‫אם לא יחסלו ויקברו אותי.‬
‫תקשיב.‬
‫אם עומאר, אימא שלי‬ ‫או מישהו אחר סובל, זה ממש דפוק.‬
‫זה מרתיח אותי יותר מכל אחד.‬
‫אבל אנחנו לא דופקים את זה עכשיו.‬
‫כאן הקו החם לשיתוף פעולה אזרחי‬
‫לגבי היעלמותו של סמואל גרסיה.‬
‫יש לך מידע?‬
‫הלו?‬
‫ללו יש כאב ראש?‬
‫זה תירוץ. היא לא רוצה לראות אותי.‬ ‫-גם אותי לא.‬
‫אני הולך להביא עוד משקה. אתם רוצים?‬
‫לא?‬
‫הי.‬
‫מה אתה עושה בחג המולד?‬ ‫אני נוסע לאנדורה לכמה ימים.‬
‫אני עוד לא יודע.‬
‫למה שלא תבוא איתנו?‬
‫כמו בימים הטובים, נצא לסקי, נאכל, נשתה...‬
‫נוכל גם לדלג על החלק של הסקי.‬
‫אני קצת מרושש כרגע.‬
‫אני מזמין, לעזאזל. בשביל מה יש חברים?‬
‫מה דעתך?‬
‫גוזמן!‬ ‫-זין.‬
‫כוס מסריחה. אני הולך לשטוף את עצמי.‬ ‫אני כבר חוזר.‬
‫תשמחי, זה חג המולד.‬
‫הכרזה של סמואל תלויה על הדלת,‬ ‫אבל כולם רוקדים כאילו כלום.‬
‫מה אנחנו עושים, לעזאזל?‬
‫משתכרים.‬
‫חלקנו יותר מהאחרים.‬
‫לעזאזל.‬
‫כל אחד מתמודד עם זה בדרך שלו. בסדר?‬
‫את חייבת להחזיק מעמד.‬
‫מה הטעם להחזיק מעמד, פולו?‬
‫עשינו הכול כדי לא להיתפס.‬
‫ובשביל מה?‬
‫עשית משהו בעל ערך בחודשים האחרונים?‬
‫אלה חיים?‬
‫עומאר!‬
‫מותק, תביא לי משהו לשתות.‬ ‫-אני לא יכול כרגע.‬
‫קדימה, תביא לי משהו לשתות.‬ ‫-אמרתי לך לחכות. מה אתה עושה?‬
‫מה לעזאזל, אחי?‬
‫בחייך, עכשיו חג המולד!‬
‫אנדר!‬
‫תזמינו אמבולנס! אנדר!‬
‫אתה זוכר משהו?‬
‫אימא שלך דואגת מאוד.‬
‫היא כל הזמן שואלת אותי מה יש לך.‬
‫כאילו שאני יודע...‬
‫בכל אופן...‬
‫אתה צריך לקחת את הכדור הזה.‬
‫שמתי לך שם מים.‬
‫דרך אגב...‬
‫אני עוזב.‬
‫עם המשכורת הראשונה שלי, הלכתי.‬
‫עומאר...‬
‫אל תעזוב ככה, בבקשה.‬
‫אתה רוצה לדבר עכשיו?‬
‫אני מבין.‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫- נעדר 85 שעות -‬
‫לו תפסת את הרוצח, שום דבר מזה לא היה קורה.‬
‫דפקת את החיים של כולנו.‬
‫של כולנו!‬
‫המשפחה שלי, חלק נחים...‬
‫נשמע טוב.‬ ‫-אני אוהב את זה...‬
‫לא יכולה יותר.‬
‫מצטערת.‬
‫מפקחת.‬
‫צו החיפוש הגיע.‬
‫קרלה!‬
‫מה את מתכוונת לעשות?‬
‫עזוב אותי.‬ ‫-מה את מתכוונת לעשות?‬
‫זה נגמר.‬
‫לא... תחשבי על זה.‬ ‫את לא יכולה לעשות את זה. קרלה!‬
‫איפה המפקחת?‬
‫אסוסנה.‬
‫איפה המפקחת? אני צריך לדבר איתה.‬
‫עומאר, עצרו מישהו.‬ ‫-את מי?‬
‫לא אכפת לך להתלוות אלינו לחיפושים‬ ‫בבית הכפר של סבא וסבתא שלך, נכון?‬
‫כך, אם במקרה נמצא משהו,‬ ‫אתה תהיה בקרבת מקום.‬
‫בכלל לא, מפקחת.‬ ‫אני רק צריך להתקשר להורים שלי קודם.‬
‫אל תדאג, כבר התקשרנו אליהם.‬
‫בוא נלך.‬
‫- נער נעדר סמוך ליער -‬
‫אנחנו באים הנה רק בקיץ.‬
‫הכי הרבה שתמצאו יהיו קורי עכביש.‬
‫תרד לשם.‬
‫גם שם אין אף אחד?‬ ‫-אף אחד. רק קורי עכביש והדוד החשמלי.‬
‫אין פה שום דבר. בואו נלך.‬
‫תלמידה רוצה לדבר איתך.‬ ‫היא ממתינה לך בבית הספר.‬
‫אחר צהריים טוב.‬ ‫-אחר צהריים טוב.‬
‫בואו נחזור ל"לאס אנסינאס".‬
‫חכו פה.‬
‫אמרו לי שאת רוצה לדבר איתי.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫בואי איתי.‬
‫אני לא מאמינה שאני שוב פה.‬
‫מה יש?‬
‫מה קורה?‬
‫פולו?‬
‫זה נגמר.‬
‫החיים שלי גמורים.‬
‫פולו הרג את מרינה.‬
‫זו הייתה תאונה.‬
‫ידעתי על זה.‬
‫כריסטיאן ידע.‬
‫וסמואל גילה.‬
‫בגלל זה הוא נעלם.‬
‫יש להם ראיות?‬
‫אני יודעת איפה הוא זרק את הגביע.‬
‫זה סמוך לחוף.‬
‫לא ייקח להם הרבה זמן למצוא אותו.‬
‫מצטערת.‬
‫גוזמן...‬ ‫-אתה ידעת.‬
‫בפעם הבאה שתתעלף אני מקווה שתרסק את הראש‬
‫ותדמם למוות.‬
‫נפלתי מהאופניים וילדים שעברו במקום‬
‫הציעו לי לבוא אליהם הביתה, שם הייתה מסיבה.‬
‫הכול יצא משליטה.‬ ‫איבדתי את הטלפון ולא שמעתי כלום עד אתמול.‬
‫בטח. יש לך שמות או מספרי טלפון‬ ‫של האנשים שהיית איתם?‬
‫מישהו שיאמת את הסיפור שלך?‬
‫אני רק...‬ ‫-לא, אין צורך.‬
‫הכול בסדר. המשפחה כבר סבלה מספיק.‬
‫תודה לכולם. סיימנו להיום.‬
‫אלווה אותך ליציאה.‬
‫תודה שהקשבת לי.‬
‫לו הקשבתי לך קודם, זה לא היה מגיע לזה.‬
‫אבל בבקשה, לעולם אל תעשה משהו כזה שוב.‬
‫ברגע שיהיה לנו וידוי או את כלי הרצח,‬ ‫תגיד לאחיך לחזור הביתה.‬
‫אעשה את זה.‬
‫אצטרך לחזור בשביל שאר הדברים.‬
‫ידעתי, עומאר.‬
‫ידעתי הכול.‬
‫ממתי?‬
‫מה זה משנה?‬
‫גם יום אחד מבלי להתוודות מספיק‬ ‫כדי להפוך אותי לפחדן, לבזוי.‬
‫אני גרוע יותר מפולו.‬
‫הוא הרג בפרץ זעם.‬
‫אני שיקרתי לכולם.‬
‫רימיתי את האנשים שהכי חשובים לי.‬
‫אני לא ראוי לגוזמן.‬
‫אני לא ראוי לך.‬
‫מגיע לי להיות לבד.‬
‫בבקשה, לך.‬
‫אנדר, מה אתה עושה?‬
‫אנדר...‬ ‫-לך!‬
‫פשוט תלך! לכל הרוחות!‬ ‫-אנדר, תירגע!‬
‫זה בסדר.‬
‫התעלומה נפתרה.‬
‫שמו אותך במצב בלתי אפשרי‬ ‫ולא ידעת מה לעשות.‬
‫פישלת, כן.‬
‫אתה בן אדם. אנחנו מפשלים כל הזמן.‬
‫אם אתה חושב שתיפטר ממני‬ ‫רק בגלל זה, אתה טועה.‬
‫ברכותיי.‬
‫את חושבת שאני מרוצה?‬
‫למה שלא תהיה מרוצה?‬
‫שיחקת בי וניצחת.‬
‫איבדתי אותך.‬
‫מעולם לא הייתי שלך.‬
‫- כעבור שבועיים -‬
‫סמואל.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫שנה טובה.‬
‫אתה דוחה את הבלתי נמנע.‬ ‫אם תתוודה, נסיים בקרוב.‬
‫יש לנו את הווידוי של קרלה.‬
‫חברה לשעבר שכועסת‬ ‫ואבא שלה שהכחיש את הסיפור.‬
‫מצאתם את הגביע?‬
‫ואם לא ימצאו את הגביע?‬
‫זו רק שאלה של זמן.‬
‫בטח.‬
‫לכולם מגיעה הזדמנות שנייה.‬
‫למה שלא תעזבו אותי במנוחה‬ ‫ותחפשו את הרוצח האמיתי שברח?‬
‫למה לא?‬
‫שזה בעצם כמו להודות שהוא אשם.‬
‫אני אגיד לך משהו.‬
‫לדעתי את זו שדוחה את הבלתי נמנע.‬
‫תשחררי אותי, ובואי נסיים עם זה.‬