A tvůj brácha ji zbouchnul?
Ten, co je v base?
Ale nezabil ji.
Klíčem je Carla.
Carla... To je ta markýza? Ta kozatá?
Jo.
A já myslela, že tahle škola bude nuda.
Levou.
Pravou.
Levou.
Přitvrď, sakra.
Potřebuju se k ní dostat.
Jak to chceš udělat? Pojď sem.
Asi nemáte moc společnýho.
A s lidma z tvý vrstvy se nestýká.
Chodila s Christianem.
Jen s ním píchala.
Proč by tě měla chtít?
- Oba jsme stipendisti. - Jo.
Mizero. Chceš se jí přes postel dostat do hlavy.
Teď ti ukazuju prostředník.
No jo. Jak to chceš udělat?
Nevím.
Něco vymyslím.
Skvělej plán.
Jenže, Same,
Christian se k ní dostal, a je mrzák.
Měl by sis dát bacha.
Nechybí tu něco? Jeho mobil? Peněženka? Oblečení?
Potřebujeme všechny detaily.
Jeho mobil a peněženka tu nejsou.
A jeho oblečení... Já nevím.
Všechny jeho džíny vypadají stejně. Nevím, jestli nějaké chybí.
Nemám ponětí.
Řekněte, že ho najdete. To je snad zlý sen.
Uděláme pro to maximum.
Proto potřebujeme vaši spolupráci.
Nebyl váš syn poslední dobou divný?
Nedělal něco nezvyklého?
No...
Nevím.
Upřímně...
Nevím.
Dělala jsem na dvě směny kvůli kauci pro druhého syna...
Samuela jsem skoro neviděla.
Co víte o tomhle?
Jak to, že má váš syn tolik peněz?
Pilar?
U pohřešovaných záleží na každé hodině. Každá hodina nás vzdaluje
od možnosti ho najít.
Má 39 000 sledujících. Určitě jim zaplatila.
O čem to mluvíš?
Bože, Carlo, kde žiješ? Mluvím o tý nový holce.
Copak nechodíš na Instagram? Rozhlásila, že dneska začíná školu.
Hashtag Las Encinas.
Končím. Na tohle nemám náladu.
- Proč mě lekáš? - Ukaž.
- Chceš ji vidět? - Ukaž!
- Zajímá tě, co? - Bojíš se konkurence?
- Chci ji vidět! - Na Instagramu?
Pořád tě znervózňuju?
Tati.
Jak je ti?
Tohle nepotřebuju.
Ještě nemůžeš chodit.
Budem poslouchat doktory.
Je mi dobře.
Doma to bude ještě lepší.
Rychle se zotavíš, uvidíš. Všichni ti pomůžeme.
Jistě.
Škola...
Jdi do školy.
Nevadí, jestli přijdu pozdě.
Ty jsi důležitější. Uvidíme, jak to zvládneme.
Tvůj bratr...
Postará se o to. Běž do školy.
- Chci jen pomoct... - Ne!
Uklidni se.
Guzmáne...
Tys přinesl Marininy věci?
Nechtěl ses jich zbavit?
Udělám to. Dej mi čas.
Dobře.
Nezapomeň, že mše je dnes v sedm večer.
Řekls to přátelům?
Až ve třídě.
Zlato, je to důležité pro nás všechny.
Abychom si na ni vzpomněli, ale...
abychom to všechno taky nechali za sebou.
„To všechno?“
Myslíš to, jak moji sestru zavraždili?
Jak můžeš být tak chladná?
Zlato,
uvnitř jsem mrtvá.
Chodím a dýchám, ale jsem mrtvá.
Nikdy to nepřekonám.
Ale ty ano.
Musíš.
Musíš najít způsob, jak to překonat.
Děje se něco?
Tati...
Proč jsi Christianovi zaplatil tu kliniku?
Bylo to velmi štědré.
Vždyť ti na něm záleží.
Tak proto.
Nejsem včerejší.
Proč jinak bych to dělal?
Vysaď mě tady.
Právě mě lajkla.
Čeká, že jí to oplatím? Co si o sobě myslí?
Už má sedm selfíček, co sem přišla.
Nechutný!
Víš co? Připomíná mi tvýho mrzáčka Christiana Greye.
- Vážně, Lu? - Jo.
Trocha empatie by tě nezabila.
Dobře, na vtípky o kriplech je ještě brzo.
A jmenuje se Christian.
Christian!
- Taky tě lajkla? - Ne. To je Guzmánova matka.
Dneska je mše za Marinu.
Nebude tak opožděná.
Není nic přitažlivějšího než žena, co čte.
Ona nečte, pózuje.
Říkej si, co chceš, vytočila tě.
A najednou tě zajímá.
Je celá tvoje.
Máš další terč. Do toho.
- Ahoj. Dobrý ráno. - Ahoj.
Sednu si k tobě pod podmínkou,
že mi neřekneš, jak to skončí. Jsem v půlce.
Ty čteš Druhé pohlaví?
Vlastně s ním radši šoustám.
A s feministkou to má teprve grády.
Jasně. Dvojí trefa, co?
No, těšilo mě.
- Ahoj. - Ahoj, lásko. Jak je?
Fajn.
Neřekls mi o tý mši.
Tak jak o ní víš?
Tvá matka nám poslala zprávu.
Kurva... Doufám, že ji neposlala všem.
Ahoj.
Hele, nevím, koho se zeptat, ale ty s ním kamarádíš...
Vadilo by Guzmánovi, kdybych šel taky?
Ty jdeš, ne?
Tos ji teda ukecal.
Vy jste se Samuelem byli nejvíc.
POHŘEŠOVANÝ 36 HODIN
Jste jeho spolužáci. Přátelé.
Někdo z vás musí vědět, co se mu stalo.
A já mám za úkol to zjistit.
Samueli, můžu se na něco zeptat?
Jak je Omarovu otci?
Šel jsem se Omara zeptat, ani mě nepustil dovnitř.
V nemocnici jsem to s jeho rodinou fakt posral.
Jsem korunovanej vůl, kámo.
Co udělat, aby mi odpustil?
Dej mu čas.
Andere!
Proč ses s ním bavil?
- Nevyjádřil jsem se tuhle jasně? - Teď ne, Guzmáne.
Nemám náladu na ty tvý trapný výlevy.
„Trapný výlevy?“ To je skvělý.
Guzmáne...
Je mi líto tvý sestry.
Ale tohle je už moc.
Mám dost mší a tý tvý posedlosti.
Nezrazuju tebe ani její památku, když mluvím se Samuelem.
Všichni máme svý životy a svý problémy.
Tak zaprvé,
ta mše byl nápad mojí matky, jasný?
Jestli tě to tolik obtěžuje, tak nechoď.
Mně se tam taky vůbec nechce.
Jdeš?
Já nevím, Polo.
Ať už to nadobro skončí. Tři noci jsem nespala.
Proč?
Podle tebe ta Christianova nehoda byla jenom náhoda?
Jak můžeš být tak v pohodě?
To tys mi řekla, abych nikdy neztrácel klid.
Mám pocit, že zešílím. Musím si s někým promluvit.
Nedáme drink?
Když není Christian, jsem ti dobrej.
Zapomeň na to. To je fuk.
Teď zmáčknu číslo výrobku, který chci, že?
Výborně.
Nebudete tomu věřit, ale tohle používám poprvé.
Myslíš to vážně? U vás na škole nebyly?
Ve škole jsem nebyla čtyři roky.
Jsem nadšená, že jsem zas zpátky. Je to tak...
„školní“, chápete?
Tys čtyři roky nechodila do školy?
- Opakuješ ročník. - Ne, studovala jsem doma.
Měla jsem domácí učitele a tak.
To je to nejhorší, když se pořád stěhujete.
Jsem moc ráda, že jsem zpátky. Tohle všechno mi chybělo.
Tohle ne.
Čtyřicet pět, že?
Vážně?
Ty čipsy?
Jestli chceš spořádat tolik kalorií, ať to aspoň stojí za to.
- Má pravdu - Čtyřicet tři.
Děkuju mockrát, holky. Tobě taky, bylas moc milá. Ahoj.
- Vidělas její dům? - Co?
Je to bomba.
A žije sama, bez rodičů.
Sama?
Tomu nevěřím.
- Všechno v pořádku? - Jo.
Vlastně ne.
Nechci jít na tu mši. Nechci tam.
Máš svý důvody, co?
Žádná ceremonie mi sestru nevrátí.
Ani nezmírní bolest.
- Tak nechoď. A bude. - To se lehko řekne.
Nemůžu zklamat rodiče.
Nejdeš sám sobě na nervy?
Pořád děláš, co je správný.
Ne?
Chápu, proč si rodiče myslej, že jseš pro ségru ideál.
Ale víš co?
Pochybuju, že takovej zoufalec je pro Lu ten pravej.
Kdybych se aspoň na chvíli zbavil tý posedlosti...
A toho vzteku, co mě sžírá.
S tím ti můžu pomoct. To víš.
Co kdybychom si pak daly u mě kávu?
Vím, jaké to je, být nová. Jak je těžké se spřátelit.
Jsi moc milá!
- Já vím. - Lucrecia?
- Správně. - Cayetana.
- Těší mě. - Děkuju. Pošleš mi adresu?
- Jistě. - Prima.
- Tak v pět. - Bezva.
- Ahoj. - Ahoj.
A sakra. Já nemůžu.
Zapomněla jsem, že otec dnes doma něco pořádá.
Nevadí.
- Mohla bych přijít k tobě. - Ke mně?
- Ano. - Dobře.
Skvělé! Pošleš mi adresu? Jsi zlato!
Hej!
Chtěla ses mi vyhnout, Carlo?
Ano.
Ještě se zlobíš kvůli Christianovi?
Kdybych věděla, že ti na něm tolik záleží,
nikdy bych o něm nevtipkovala.
Ale když mi nic neřekneš...
Co ti mám říkat? Pro tebe je všechno vtip.
Zajímá tě víc Instagram nový kámošky než ona sama.
Pak řekneš, že je povrchní nebo že žije nad poměry.
Jsi stejná.
Samá přetvářka.
Proto ti tak nedá spát.
Tak já jsem povrchní, jo?
Kecy!
Trčela jsem s Guzmánem tři týdny u jeho prarodičů, aby se nesesypal.
A přesto jsem ti pořád volala nebo psala, ptala se, jak se máš...
Chybělas mi.
To ty se pořád víc odtahuješ a tajnůstkaříš.
Tak si ty řeči nech.
Co se to s tebou děje?
To jsem já. Mluv se mnou.
Nevěděla bych, kde začít.
Promiň.
- Ahoj, Omare. - Nazdar.
Vem si něco k jídlu.
Jak je tátovi?
Nemohli jsme ho dostat do postele.
Chtěl pracovat. A nemůže.
Bude to s ním těžký.
Přemýšlím, jak to zařídit.
Mohl bys tu být ráno?
Přijdu po škole a budu tu do zavíračky.
Ani náhodou.
Podle táty máš studovat a já se mám starat o krám.
Tak toho nech.
A co ty? Nevrátíš se do školy?
Snad nebude vadit, když rok vynechám.
Jsi chytřejší, tak studuj.
Nemusíš se obětovat jen ty.
Přesvědčíš tátu?
Tak vidíš.
Vítej, Lu.
Ahoj.
- Máš se? - Dobře. A ty?
To je nádherný dům.
Jo...
Chceš si ho prohlédnout?
Nebo se to nehodí?
Panebože...
Přinesla jsem růžový šampus. Ať žije nevkus!
Bezva! Tak pojď...
Tohle je kuchyň, Imeldino království.
Nemohla bych bez ní žít.
Hele, co nám připravila...
Ví, že držím dietu, ale neposlouchá.
Obývací pokoj, malá zahrada a bazén.
Teda dva bazény.
Ten druhý je malý.
A pět ložnic. Ta moje s obrovskou šatnou.
To bylo první, do čeho jsem se v domě zamilovala.
Dáme to vychladit?
Vážně tu bydlíš sama?
S Imeldou.
Ale dala jsem jí na odpoledne volno, abychom měly klid.
To jsi hodná. Prima!
Čekáš někoho?
Nazdárek!
- Co tady děláte? - Nebudete pařit bez nás!
Žádný mejdan se nekoná. Chtěly jsme jen posvačit.
Svačina nebo mejdan. To je jedno.
Ahoj.
To jako fakt?
- Co je v tom? - To nejlepší... je uvnitř.
SLEDOVAT
Sakra! Ne!
ZRUŠILI JSTE SLEDOVÁNÍ
Já jsem ale vůl!
Poslyš, teď se asi nehodí, abys tu byla.
Taky jsem myslela, že půjdu na mši za Marinu.
Jaká byla?
Nikdo z vás o tom nemluví a ducha jsem doma ještě neviděla.
Byla jako smršť.
Ničila vše, na co narazila.
Ale i když zemřela tak mladá, myslím,
že za 16 let zažila víc než jiní za sto.
Tak to byla můj typ.
A řekla bych,
že kdyby si mohla vybrat, ani by na tu mši nešla.
Tak se na ni vybodni. Oblíknem se a půjdem tancovat.
Ne. Nevidělas, jaký to tu je?
- Nemám náladu. - Neříkám, ať opustíš rodinu.
Nebuď tak teatrální.
Mám na mysli jen procházku, trochu tance...
Neříkáte v Maroku „dostat ze špatný situace to nejlepší“?
Jsem z Palestiny.
Vážně mě neznáš.
Promiň, ale dovol mi připomenout, že jsem tě viděla tančit...
Nějak takhle...
Jak byl ten pohyb?
Za dvě hodiny jsi zpátky. Přísahám!
Mám těch tvých nesmyslů po krk, Guzmáne! Zbláznil ses?
Promiň. Ničí tvůj dům. Přísahám, že je vykopu.
To je dobrý! Mám třetí koktejl,
a už jsem mimo. Nic necítím a netrpím, takže...
Na zdraví, bejby.
Na zdraví!
Vážně, Valerio?
Kdo uhádne, co mám pod županem, dostane 100 eur.
Prosím, Valerio!
Kterej mi mimochodem sekne, co?
Sedí ti skvěle. I barva!
- Já! - Ty!
Nic, jsi naostro.
Ne, ty.
Spoďáry!
Ne. Lu? Jsi na řadě.
Vím, ale nehraju.
- Můžeme už jít, prosím? - Ne.
- Vím, co to je.
- Vím to. - Pověz.
Máš na sobě jen ponožku.
- Je to vaše, mladá dámo. - Uhodla!
Chytrá holka.
- Líbí se mi. - Mně taky!
Kde mám výhru?
Zpomal!
Zpomal, ať si to líp vychutnáš.
Opatrně, kouše.
Teď...
To myslíš vážně, Valerio? Zahal se!
Jsi trapnej!
Už se zakrejvám.
Jsi trapnej.
Jseš hustej, vole!
Prosím, ne.
Prosím, ne! Guzmáne!
Vážně? Prosím!
Jsem taky blázen.
Prokrista, Guzmáne!
Musíme do kostela. A ty se zmáčíš.
- Lu, no tak! - Nenávidím vás!
- Ahoj. - Ahoj.
Mluvil jsi s Guzmánem?
Než jsem šel sem?
Ne. Proč?
Nebere telefon.
Zkoušej to dál. Mně to nezvedne.
- No? - Nic.
Mám zkusit Lu?
Guzmán?
No?
Nic.
Mám nápad.
Cayetano!
Ztlum to!
Promiňte.
To je teď?
Co blbne?
Ne!
Tady ne, prosím.
- Radši ho přivedem. - Proč?
Baví se.
Vždyť není v pořádku!
Jdeme pro něj.
Pojďte prosím sem.
Neměl by ses tady ukazovat.
A co ty?
Bůhvíjak jsi s Marinou nekamarádila.
Jak to víš?
Marina mi všechno řekla.
Jo?
Řekla ti taky, že ji tvůj brácha zbouchnul?
Marina si dělala, co chtěla.
A teď tady
pro ni truchlíme.
Víš, co se mohlo stát,
že se takhle vypařil?
Nikdy by neodešel beze slova.
Je to úžasný. Ten číšník, ta muzika...
- Řekla jsem kámošovi Marimu... - Kdo je Mari?
Kam jdete?
Jdeme na Guzmánovu...
rodinnou mši.
- Za Marinu... - Jo.
Takhle jste se vyfikly na mši?
Kámo, na gaye se chováš jak přísnej fotr.
Řeklas jí, že jsem gay?
A že je panna.
Všichni se mi svěřujou.
Je zločin, že o to ještě nepřišla.
Nejdete na mši.
Ne.
Nadio...
Nemusíš lhát, když jsem teď hlava rodiny.
Nejsem táta.
Děláš inventuru?
Jo.
Je toho strašně moc.
Omare...
Pomůžu ti.
Táta to nemusí vědět.
Promiň, měla bys jít.
Ani náhodou. Bez obav.
Pomůžu vám a půjde to rychlejc.
Jak se to dělá? Spočítáme pomeranče, hrušky...
Skvělý! Kdo by chtěl tancovat, když může trávit večer počítáním.
Tam bude její popel, ne?
Ani bohatý nemůžou někoho pohřbít, kde chtěj.
To myslíš vážně? Sleduješ mě? Co chceš? Tak mluv.
2002-2018.
Nikdo by neměl žít tak krátce.
Ty letopočty mě taky zarazily.
Mám z toho knedlík v krku.
Co je?
- Takhle jsem tě nikdy neviděl. - Vůbec mě neznáš.
Potřebuju pivo.
Co ty?
Já taky.
Ale ne s tebou.
Máš lepší možnost?
Ti dva jsou cvoci.
S nima se člověk nenudí.
Hlavně s tebou, ty prevíte.
Co je? Nepřesvědčil jsem tě?
Nikdy nic nešňupu, ani když ses kvůli mně svlíknul.
Víš to jistě?
Hele...
Pojď sem! Lucrecie, dojez a pojď tancovat.
Cože?
- Dojez a pojď tancovat! - Nechci!
- To stačí, Guzmáne! - Sakra!
Když tě políbím, je to špatně. Když ne, je to špatně taky.
- Cayetano! - Co?
- Zbyl ještě šampus? - Jo!
Tak si dáme ještě šampus.
Co se děje?
Máš radost?
Svedls tu novou holku.
Bezva. Budeš se moct flákat u ní doma, aniž by vás kontrolovali rodiče. Do toho!
To nezní špatně, ne? Vůbec to nezní špatně.
Ale víš co?
Nemůžu dostat z hlavy jinou.
- A ta mě nenechá na pokoji. - Cože?
Nemůžu ji dostat z hlavy už léta.
Víš co? Bolí to.
Bolí to tak, že nevím, proč jsem se vrátil.
Naštěstí pro tebe mám tohle.
Viníš mě ze svý závislosti na drogách, ty blbče?
Ne.
Říkám jen, že tě nikdo nepřekoná.
Uvidíme...
Jsou tady!
Dorazily posily!
Kde jsou mí kámoši?
Čau, kluci, jak se vede?
Ahoj! Pojďte nahoru!
Co tady děláte?
Vítejte!
Jak je, kámo?
Ty vole, vy jste přišli!
Může mít nějaký spolužák něco společného
se Samuelovým zmizením?
Z čeho soudíte, že o tom něco vím?
Z toho,
že ses mi ani jednou nepodíval do očí. Například.
Mluvila jste se ségrou?
S Lucrecií?
Říkejte mi Lu.
Proč?
Protože byste měla.
Ukaž mi fotku svýho kluka.
To je on.
- Ty vole, ten je v naší třídě. - Jo.
Do prdele!
Padl mi do oka, ale už sis ho zabral.
Přeju ti to, ale... Sakra.
Nebuď vůl a zavolej mu.
Ne...
Teď mám větší problémy.
Jaký?
Nevšimla sis?
No...
Neschovávej se tady za to, abys nemusel řešit, co je tady.
A neodkládej to.
Nikdy nevíš, kdy ti člověk odejde ze života.
Zavolej mu.
Ne...
- Kolik toho vypil? - Nevím.
Všechno. Nechal jen vodu v bazénu.
Dostaňte ho odsud.
Pryč? Ne!
Kdo zůstává?
Zůstaneš? No tak! Kdo zůstane?
Já!
- Zůstaneš? Jo! - Výborně!
Jo!
Sakra!
- Ježiš, sorry! - Sakra!
- Pardon! Bylo to drahý? - Ne.
Máma to koupila na aukci v Sotheby, ale má jich spoustu.
Nebude to postrádat.
Už jsme asi měli dost.
To byla poslední kapka. Radši půjdeme.
- Prosím! - To je ale opruz!
Nemáš šanci, Lu.
Zůstanu, nevadí, Caye?
- Jdeme. - Mejdan jede dál!
Ne, jdeme, Guzmáne. Měl by ses z toho vyspat.
Nic mi není!
Je mi fajn! Nejednej se mnou jak s idiotem.
Je mi fajn!
Nebo si myslíte, že ne?
Protože všechno je perfektní a skvělý.
Otočili jsme přece list.
To nikdo neříká. Sakra, vypni to.
Nejsme na tom jako ty a nikomu z nás nezemřela sestra.
To je fuk! Víte co?
Moje sestra nezemřela.
Zavraždili ji!
Moji sestru zavraždili!
Jasný? Asi vám to vypadlo z hlavy.
Prosím, Andere, odveď ho.
No tak. Jdeme.
- Je mi fajn. - Jdeme.
Ne!
Cayetano, je mi fakt trapně...
Hrozně se ti omlouvám.
- Další. Už jsme za to zaplatili. - Dvě stě éček za flašku je nemravný.
Ne, je to drahý. Nic víc.
Mě nepřechlastáš...
Můžu se na něco zeptat?
O panenství jsem přišla ve 14.
Nebo ses na to zeptat nechtěl?
Ptaj se na to všichni.
Nevím proč.
Mělas co dělat s Marininou vraždou?
Tak o tohle šlo.
Proto se snažíš se mnou sblížit.
Mělas co dělat s její vraždou?
Tak mělas?
Neustál bys pravdu.
A já taky ne.
Zkus to.
Ano.
Měla.
Až moc.
Víš jistě, chceš dělat tohle?
Chci vědět všechno.
A já chci, abys mě ošukal.
Zvládneš to?
Víš jistě, že to chceš?
Holky jako ty nešoustaj s klukama jako já.
Co ty víš o holkách jako já?
Nechápu to.
Zotavoval se. Bylo mu líp.
Proto jsme byli u jeho prarodičů v Asturias.
A...
a já mu pomáhala.
Návrat do školy mu určitě neprospěl.
Není takový...
A tohle všechno...
Nevím, proč ti to všechno říkám.
- Potřebuješ to. - Nechci tě obtěžovat.
Od toho kamarádi jsou.
Odcházíme.
Dobře.
Odcházíme.
Díky.
Tak ahoj.
Zvedni se.
To je moc příjemný.
Ne aby se ti postavil...
No tak, pomoz mi trochu.
Pomalu, nebo se postaví mně.
Dobře.
Jo, to je dobrý.
Kamarádi...
Chyť ho za ruce.
- Teď... - Když si sednu...
Fajn... Tak.
Díky.
Bože...
Takže? Jdeme?
Jo.
Ne, nechoďte.
Zůstaňte se mnou chvíli. Jako dřív. Pamatujete?
Mějte ohled.
Vejdeme se na postel?
Myslím, že jo.
- Tohle je divný. - Proč?
Vždyť už jsme spolu spali.
- Jenže já to tajil a tys nebyl bi. - Bi?
To podle tebe jsem?
Možná máš pravdu.
Možná jsem bisexuál.
- Andere. - Co je?
Přitahoval tě někdy Guzmán?
Co to meleš?
- A tebe? - Mě?
Nikdy. Fuj.
A co já?
Přitahoval jsem tě?
Jasně, trochu jo.
Sleduj to sexy tělo.
Sni dál.
Uhni.
Sakra.
Už dlouho spím sám.
To teplo je příjemný.
A dotyky...
Na dotyky bacha.
Proč, jsi nervózní?
Nebo tě to rajcuje?
Protože mně teda jo...
- Pořádně mi tvrdne. - To si snad děláš prdel.
Hele.
Přikryj se, vole.
Ty taky, vole.
A co mám dělat? Nejsem z kamene.
Chceš ho vyhonit?
Vedle Guzmána?
Jseš cvok.
Oba jsme cvoci.
Já vím.
Jsme cvoci.
Je to divný, co?
Jo. Nechme toho.
Ne.
Ale pod jednou podmínkou.
Zítra na všechno zapomeneme.
Jasně. Jsme jen onanující kámoši.
Správně.
LUCRECIA TĚ SLEDUJE
- Ahoj, zlato. - Ahoj. Dobrý večer.
Ty jsi ještě tady?
Ano, ale jsem hotová, takže...
Kde je pes?
Musela jsem ho zavřít do spíže. Zlobil.
Rozbil tu porcelánovou figuru, co byla tamhle.
Zlato, namícháš mi pár koktejlů?
Snad mě trochu uklidní.
Caye.
Už toho psa netrestej, ano?
Drž se úklidu.
Dobře.
Jestli už nic nepotřebujete, půjdu.
- Pa, zlato. - Nashle.
Koktejly.
Nadio, přijdeš pozdě do školy. Běž.
Ano, zlato, běž do školy.
S maminkou to zvládneme.
Ne.
Jednou můžu přijít pozdě, tati.
Víš co? Nesejde na tom.
Oni to pochopí.
A jestli ne, jejich problém.
- Ne... - Ano.
Ať Omar obstará obchod,
ale my jsme tu taky.
A ať se ti to líbí nebo ne, věci se změnily.
Tak se s tím smiř.
Hoďte sebou. Vysadíme vás u školy.
Dobrý ráno.
Hrozně chrápete, kámo.
Víš, proč mě sere, že mluvíte se Samuelem...
a děláte, že se nic nestalo?
Kvůli jeho bráchovi?
Ne.
To jsem si taky myslel.
Že mě štve, protože jeho brácha mi zabil sestru.
Štve mě z jinýho důvodu.
Nemůžu to pustit z hlavy.
Mohl jsem to zastavit.
Varoval mě, a já nic neudělal.
Kámo...
A něco mě žere ještě víc.
Co když měl pravdu?
Co když ji Nano fakt nezabil?
Jak můžu jít dál, když nevím, jestli je pachatel na svobodě?
Možná se prostě rozhodl odejít.
Proč by to dělal?
Protože Samuel se do týhle školy neměl vracet.
Nikdy.
Mohl Samuel přijít nezákonně k penězům?
Proč se na to ptáte mě?
Zeptejte se markýzy.
Carly? Proč?
Nevím.
Všichni kluci kolem ní záhadně mizej.
Já nic nevím.
Je mi líto.
Dobře, děkuju.
Co se děje?
Nic.
Znám tě, Carlo.
Nebo si to taky necháš pro sebe?
Samuel není pohřešovaný.
Je mrtvý.