‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני צריך את הגביע.‬
‫מה?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫פולו, תראה...‬
‫איפה נמצא הגביע?‬ ‫-במקום בטוח בו אף אחד לא ימצא אותו.‬
‫אני רוצה שהם ימצאו אותו, שידעו שזה אני.‬ ‫כדי שכל זה ייגמר.‬
‫לא.‬ ‫-אף אחד לא יידע שזה היה אצלך.‬
‫לא.‬ ‫-אני לא רוצה שתסבלי.‬
‫אתה לא רוצה שאני אסבול?‬
‫אני כבר חודשים סובלת לצידך.‬
‫תומכת בך.‬
‫אתה רוצה לזרוק את הכול החוצה‬ ‫ואתה מבקש ממני לעזור לך?‬
‫קאייטנה, זאת ההחלטה שלי. החיים שלי.‬
‫נמאס לי שכולם מחליטים בשבילי.‬
‫מתי עשיתי את זה, אה?‬
‫את שלחת את ההודעות לבית הספר בלונדון‬ ‫כדי שלא יקבלו אותי?‬
‫מה?‬
‫על מה הוא מדבר, קאייטנה?‬
‫לא...‬ ‫-ברור... זה לא היה יכול להיות מישהו אחר.‬
‫עשיתי את זה כי אני לא רוצה לאבד אותך,‬ ‫אני אוהבת אותך. בסדר?‬
‫את רוצה אותי לצידך,‬ ‫גם אם חיי כאן הם גיהינום?‬
‫זאת לא אהבה.‬ ‫-היי!‬
‫למה אתה כאן? מה קורה? הכל בסדר?‬
‫-לו, אל תיכנסי לזה.‬ ‫-איזו שלישייה הרכבת, אחי היקר.‬
‫אתמול עדיין חשבתי שזה היה כמו סרט אימה,‬
‫שתי מפלצות נלחמות‬ ‫כדי להציל את הבחורה שבסכנה.‬
‫עכשיו יש לה דמעות בעיניים‬ ‫בגלל שתי המפלצות שלא שוות את זה, יקירתי.‬
‫ובן זונה שבא לדפוק לנו את החיים.‬ ‫נכון, פולו?‬
‫אולי המפלצת היא לא מי שאת חושבת.‬
‫ואלריו...‬ ‫-בבקשה!‬
‫לו, אנחנו יכולים לדבר לרגע?‬
‫בוודאי, אבל קודם תצטרך לנקות‬ ‫את החולצה שלך.‬
‫מה לעזאזל את עושה, לו?‬
‫פאק!‬ ‫-דפקת לי את החיים, מטומטם.‬
‫לו, אני רק רוצה...‬
‫לדבר על המלגה שלך, לו.‬
‫עזוב אותו, בבקשה.‬
‫אני מיד חוזר.‬
‫איזו לגימה קטנה, גברת מרקזה?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫הגיוני שלא תרצי ממני שום דבר‬ ‫אחרי אותו יום.‬
‫ובכן, זאת לא הייתה רק אשמתך.‬
‫קרלה, רציתי לבקש סליחה.‬
‫מכרתי לך את המולי מתוך קנאה,‬
‫בידיעה שלא היית במצב הנפשי הנכון.‬
‫ובשביל מה? עבור בחור.‬
‫כאילו זאת אשמתך שהוא מאוהב בך.‬
‫ואחר כך מי שאומרת שהיא פמיניסטית היא אני.‬
‫פטריארכיה מזוינת.‬ ‫-טוב...‬
‫אל תכי את עצמך בקשר לזה. גם אני קינאתי.‬
‫את? למה?‬
‫הוא היה איתי, אבל הוא רק חשב עלייך.‬
‫כן, ואני הייתי עם מישהו אחר‬ ‫אבל רק חשבתי עליו.‬
‫פגענו אחת בשנייה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אל תתלהבי, אה, בלונדית.‬
‫כדי לקבור אותי צריך מכה קצת יותר גדולה.‬
‫מי שמדאיג אותי הוא סמו.‬
‫למה?‬
‫את עדיין לא שמת לב לזה?‬
‫הבחור הזה ינשק את הרצפה עליה את דורכת.‬
‫הוא היה הולך לגיהינום לחמם לך פיצה,‬ ‫אם רק תבקשי ממנו.‬
‫הוא נמצא ביד שלך.‬
‫אבל אם תהדקי את האגרוף שלך...‬
‫אוכל לקבל מפית?‬
‫יש לך את הביצים להיות כאן?‬
‫עומר, אני רק רוצה להתייבש.‬ ‫-ואני רוצה שתעזוב, אני אומר את זה לטובתך.‬
‫עומר, תן לי מפית בבקשה.‬
‫עומר, צריך להביא עוד בקבוקים.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-תפסיק, לעזאזל!‬
‫מה אתה מתכוון?‬ ‫-אתה מתכוון להגן עליו?‬
‫לא, אידיוט. אני מגן עליך.‬
‫אז אתה דוקר עם הסכין בלב, ואז מה?‬
‫מכניסים אותך לכלא, אימא שלך הרוסה,‬ ‫האימהות של פולו רוצות נקמה...‬
‫מתי כל הסיוט הזה ייגמר?‬
‫ואלריו, בבקשה. בואו נשכח מפולו.‬
‫בסדר?‬‫ ‬‫זה נגמר עכשיו.‬ ‫-בקבוק שמפניה בבקשה.‬
‫תתן לו להפריד ביננו?‬ ‫-תתרחקי ממני, בסדר?‬
‫בבקשה, חבר'ה.‬
‫פולו צדק, כל זה היה מטורף.‬
‫אתה גרמת לנו לחשוב שזה אפשרי.‬
‫כן, וזה היה אפשרי.‬
‫זה לא הלך לעזאזל בגלל שאנחנו שלושה,‬ ‫אלא בגלל מי שאנחנו.‬
‫הכוסות.‬ ‫-תודה. לחיים.‬
‫בן זונה.‬
‫לו, תשכחי ממנו.‬
‫נדיה, אל תשחקי את הקדושה.‬
‫את רוצה לרסק את הבקבוק הזה‬ ‫על הראש שלו בדיוק כמוני.‬
‫תודי בזה...‬
‫זה נכון שאימא שלך בחוץ?‬
‫זה נכון. והיא להוטה לחזור‬ ‫לעסקים יותר מתמיד.‬
‫אני צריך שהבחורים שלה יפחידו את פולו.‬
‫סליחה?‬ ‫-להפחיד לו את הצורה.‬
‫שימות מפחד.‬
‫על מה לעזאזל אתה מדבר?‬ ‫כמה כבר שתית, סמואל?‬
‫עצרתי מישהו שבא ישירות בשבילך.‬
‫אבל אני לא אוכל לעצור את כל אלה‬ ‫בדיסקוטק הזה שרוצים לחתוך לך את הגרון.‬
‫תודה.‬
‫אני לא עושה את זה בשבילך.‬
‫למה לעזאזל באת, פולו?‬ ‫-אני הולך להסגיר את עצמי, גוזמן.‬
‫מה?‬
‫מחר.‬
‫הלילה.‬
‫אני יודע שלעולם לא ‬‫א‬‫תקן את כל הנזק שעשיתי.‬
‫לך.‬
‫לסמואל...‬
‫אבל לפחות האימהות שלי ישלמו‬ ‫לתוכנית של נדיה ולו.‬
‫בגלל זה באתי.‬
‫לספר להן באופן אישי.‬
‫בשביל לבקש ממך סליחה.‬
‫וכדי לומר לך שזה נגמר.‬
‫טוב מאוד.‬
‫צא מפה.‬
‫כאשר אצא מהכלא...‬
‫יום אחד...‬
‫תוכל לסלוח לי?‬
‫אף פעם.‬
‫אני הולכת להביא עוד אחת.‬ ‫-לא.‬
‫אמרת שזה הראשון והאחרון.‬ ‫-האחד לפני האחרון.‬
‫פאק! זהירות, חבר'ה! גוזמן!‬
‫תעזור לי להרים את זה לפני שמישהו ייפצע!‬
‫איפה צוואר הבקבוק?‬ ‫-לא יודעת, לא ראיתי אותו.‬
‫רבקה.‬ ‫-אמרתי לך לא. שאגיד לך את זה בסינית?‬
‫אני בחיים לא אשלח מישהו שיפחיד את פולו.‬ ‫-אבל אימא שלך טיפלה באותו בחור.‬
‫אני לא כמו אימא שלי.‬ ‫תכניס את זה לראש המזוין שלך, ילדון!‬
‫באמת? אז אף אחד לא יעיף אותו החוצה?‬
‫אם היו מאפשרים לי, הייתי עושה את זה בעצמי.‬ ‫חבר'ה, תיזהרו לא להיחתך.‬
‫תנו לי לעשות את זה, זאת העבודה שלי.‬
‫רק זה מה שהיה חסר לי!‬
‫זאת צריכה להיות בדיחה.‬
‫פאק, פולו...‬
‫אתם לא יכולים לחכות עוד לילה אחד‬ ‫כדי שייעלם לכם מהעיניים?‬
‫אתה מגן עליו אחרי מה שהוא עשה.‬ ‫-דברו אחר כך, חבר'ה. עכשיו לאסוף.‬
‫חפשו את צוואר הבקבוק.‬
‫צא מכאן, פולו.‬
‫את חושבת שאני לא יודע שאני לא מוזמן?‬
‫שאני צריך שתחזרו על זה... כל יום?‬
‫חוץ מזה, מה לעזאזל עשיתי לך, לו?‬
‫לא עשיתי לך שום דבר.‬ ‫-ולקרלה?‬
‫ולאנדר?‬
‫ולגוזמן...‬
‫אתה לא יודע כמה כאב אתה גורם.‬
‫אין לך אפילו מושג מזוין‬
‫איזה גיהינום זה בשבילו לדעת שאתה חי,‬
‫שאתה נושם את אותו האוויר שאנחנו נושמים.‬
‫אבל שיהיה לך ברור, פולו.‬
‫אני תמיד שומרת על אלו שאני אוהבת.‬
‫גוזמן...‬
‫לא אוהב אותך...‬
‫לו.‬
‫תפסיקי לזחול פעם מזוינת אחת.‬
‫אבל אתה מומחה בלזחול, לא?‬
‫אתה כן.‬
‫ואז הם תמיד מחליפים אותך‬ ‫במישהו טוב יותר, לא?‬
‫לפחות קרלה אהבה אותי פעם.‬
‫מישהו אי פעם אהב אותך, לו?‬
‫חשבת שלהיות הכי אלגנטית,‬
‫העשירה ביותר, הראשונה בכיתה,‬ ‫יגרום לאנשים לאהוב אותך.‬
‫סתום.‬ ‫-אבל אף אחד לא אוהב אותך.‬
‫הם יכולים לקנא בך...‬ ‫-סתום.‬
‫לפחד ממך, לבוז לך...‬
‫אבל הם לא אוהבים אותך.‬
‫לכן את לבד.‬
‫סתום.‬
‫פולו.‬
‫פולו?‬
‫לא, אני לא...‬
‫פולו, אני לא...‬
‫אני יודע.‬
‫אני מצטערת.‬
‫סליחה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫סלח לי.‬
‫פולו...‬
‫סלח לי.‬
‫לו?‬
‫מה קרה?‬
‫פולו!‬
‫פולו.‬
‫תתקשרו לאמבולנס, בבקשה!‬
‫פולו.‬
‫אני סולח לך.‬
‫זה בסדר.‬
‫זהירות!‬
‫תנו לנו לעבור, בבקשה.‬ ‫-שאף אחד לא יתקרב אליו.‬
‫קדימה.‬ ‫-פולו.‬
‫בבקשה.‬ ‫-המשטרה בדרך.‬
‫תירגעי.‬
‫אני לא רציתי, באמת.‬
‫זאת הייתה תאונה, לו.‬
‫זאת הייתה אשמתי.‬ ‫-לא.‬
‫נגיד להם שזה לא היה מכוון.‬ ‫-אף אחד לא יאמין לזה.‬
‫כולם הלילה ראו אותה‬ ‫משליכה עליו משקה בפנים.‬
‫אבל זאת האמת.‬ ‫-את המשטרה לא מעניינת האמת.‬
‫הם רוצים לסגור את התיק ומהר,‬
‫למצוא מישהו להאשים‬ ‫ולהכניס אותו לכלא ל-20 או 30 שנה.‬
‫אין לנו ברירה אחרת.‬
‫כן, יש לנו.‬
‫נוכל לסיים את הסיוט המזוין הזה אחת לתמיד.‬
‫כולנו סבלנו מספיק.‬
‫יותר מדי חיים נהרסו.‬
‫בואו נצא מכאן כולנו יחד וחופשיים.‬
‫ולגמור עם החרא הזה לתמיד.‬
‫טביעות האצבעות שלה נמצאות על הבקבוק.‬
‫נוכל לשבור אותו.‬
‫לא כאן. זה יגרום רעש חזק‬ ‫ויתפסו אותנו על חם.‬
‫אתם מדברים ברצינות.‬
‫מה אם יש טביעות אצבע אחרות?‬
‫מה אם הם ימצאו את טביעות האצבעות‬ ‫של כולנו עליו?‬
‫זה יהיה כמו לא למצוא שום דבר.‬
‫פולו עשה משהו נורא,‬
‫אבל הוא לא היה רוצח, וגם את לא, לו.‬
‫הוא לא היה רוצה שכל החיים שלך‬ ‫תשלמי בגלל טעות של שנייה.‬
‫נדיה.‬
‫את מסכנת את התוכנית שלך לניו יורק.‬ ‫-מה?‬
‫לפני שהגיע, פולו שכנע את האימהות שלו‬ ‫שלא יבטלו אותה.‬
‫פאק!‬
‫אם אנחנו הולכות לניו יורק...‬
‫אנחנו הולכות ביחד.‬
‫כולנו סיימנו?‬
‫כולם חוץ מאחד.‬
‫החשוב ביותר.‬
‫נוכל לנסות לגרום לזה להראות כמו התאבדות.‬
‫ואיך את חושבת לעשות את זה?‬
‫לאן אתן הולכות? אל תתקרבו?‬
‫היא האלמנה המזוינת שלו.‬
‫לא תיתן לה להיפרד מהבחור‬ ‫לפני שאתם עוטפים אותו כמו נקניק?‬
‫קצת טיפת אנושיות.‬
‫בסדר. תעברו.‬
‫קדימה.‬
‫היי, תודה.‬
‫אני באמת אהבתי אותך.‬
‫מאוד.‬
‫הלוואי והייתי יודעת‬ ‫איך לאהוב אותך יותר טוב.‬
‫אני מצטערת.‬
‫קאייטנה.‬
‫קאייטנה!‬
‫קאייטנה, לעזאזל עם זה!‬
‫קאייטנה, זה מספיק.‬
‫תעזבי את הבקבוק. בואי נלך.‬
‫שאף אחד לא ייגע בגופה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זהו זה.‬
‫מה הם הולכים לעשות?‬
‫לחקור אותנו אחד אחד.‬
‫שזאת לא בעיה, ‬ ‫כי אף אחד מאיתנו לא ראה שום דבר.‬
‫אנחנו מסכימים?‬
‫מישהו ראה אותי.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫כן, כשהלכתי לאסוף את צוואר הבקבוק.‬
‫נתקלתי בקבוצה של...‬
‫של בחורות, אני חושבת.‬ ‫-פאק, לעזאזל עם...‬
‫מישהו ראה אותך נכנסת לשירותים‬ ‫עם צוואר הבקבוק?‬
‫כן.‬
‫תירגעי.‬
‫אני צריך שתיזכרי מי הן היו, בסדר?‬
‫זה חשוב כדי שנוכל לדבר איתן. מי הן?‬
‫אני לא זוכרת, ואלריו.‬ ‫-פאק.‬
‫ומה אם הבחורות האלו ידברו?‬ ‫-יש לך רעיון יותר טוב?‬
‫שנאתי אותו.‬
‫האשמתי אותו במחלה שלי.‬
‫לא יכולתי לשלוט בעצמי ודקרתי אותו בלב.‬
‫השתגעת? על מה אתה מתוודה?‬
‫מה זה משנה?‬
‫אני כמעט מת.‬
‫מה זה משנה אם אני אמות כאן,‬ ‫או בבית החולים, או בכלא?‬
‫בשום פנים ואופן.‬
‫אני לא אתן לך להקריב את עצמך‬ ‫כדי להציל מישהו אחר.‬
‫מי הולך להקריב את עצמו?‬
‫אנו צריכים פיתיון כדי להטעות את המשטרה.‬
‫לא אחד.‬
‫אנ‬‫ח‬‫נ‬‫ו‬‫ צריכים הרבה יותר.‬
‫חשוב שתספרו לנו כל מה שראיתם.‬
‫כל דבר שלדעתכם יכול להועיל.‬
‫הכול. כל פרט יכול להיות מפתח.‬
‫גוזמן.‬
‫בוא נראה, אתה אומר לנו‬ ‫שאנחנו מאשימים אחד את השני?‬
‫זה נכון.‬
‫אם למשטרה יש עד שראה את לו‬ ‫נכנסת לשירותים עם הבקבוק, זה נגמר.‬
‫אבל אם יהיו גם עדים שראו שאני נכנסתי,‬ ‫אחרים שראו את סמואל, או את ואלריו...‬
‫העדויות אלה יהיו חסרות ערך.‬ ‫-בדיוק.‬
‫השאלה עכשיו היא, מי מאשים את מי?‬
‫זה היה סמו.‬
‫ראיתי אותו נכנס לשירותים עם בקבוק שבור.‬
‫זה לא הייתי אני.‬
‫ואם הייתי יודע, לעולם לא הייתי אומר לך.‬
‫זה אומר שאתה יודע?‬ ‫-זה אומר שלעולם לא אספר לך.‬
‫למרות שאולי...‬
‫ראיתי את ואלריו נכנס אחרי פולו.‬
‫אתה בטוח?‬
‫לחלוטין.‬
‫קאייטנה קינאה ב‬‫מ‬‫ערכת היחסים שלי עם פולו.‬
‫ברגע שראיתי אותה הולכת אחריו,‬ ‫ידעתי מה יקרה.‬
‫באיזו שעה זה קרה?‬
‫חצות וחצי.‬
‫רבע לאחת. כן.‬
‫אני יודעת כי זה הזמן‬ ‫שאני לוקחת את הכדורים לאלרגיה שלי.‬
‫הלכתי לשירותים, אבל ראיתי את פולו נכנס.‬
‫חשבתי שעדיף לי שלא.‬
‫כי לא רציתי להיתקל בו.‬
‫ואז ראיתי מישהו נכנס מיד אחריו לשירותים,‬
‫עם חפץ של זכוכית ביד.‬
‫את מי ראית?‬
‫אני פשוט מרגישה כל כך רע, בגלל...‬
‫עם כל מה שקורה איתו...‬ ‫-קאייטנה, את מי ראית?‬
‫אנדר.‬
‫גוזמן.‬
‫הוא הרים את צוואר הבקבוק.‬ ‫לקח אותו ואז הלך לשירותים.‬
‫ראית אותו?‬
‫במו עינייך?‬
‫ראית את גוזמן?‬
‫עומר.‬ ‫-נדיה. זה כל מה שאני יודע. אני יכול ללכת?‬
‫קלרה.‬ ‫-רבקה.‬
‫לא ראיתי כלום.‬
‫עשית את הדבר הנכון.‬
‫עשית מה שהיית צריך לעשות.‬
‫שום דבר לא יקרה לגוזמן.‬
‫לגוזמן או למישהו מאיתנו.‬
‫עומר, פולו מת.‬
‫דיברתי על מוות במשך חודשים.‬
‫ככל שאני מדבר על זה יותר,‬ ‫אני פחות מפחד מזה.‬
‫אבל עכשיו ראיתי את זה...‬
‫ואני מפחד בטירוף.‬
‫מה אני יכול לעשות עבורך?‬
‫מה אתה רוצה? מה אתה צריך?‬
‫אני צריך אותך.‬
‫והבחור שהיית איתו?‬
‫זה כלום.‬
‫למה אתה מתכוון "כלום"?‬
‫המצאתי את כל זה.‬
‫רק כדי להרחיק אותך.‬
‫אני מצטער.‬
‫אם רצית את זה, ברכותיי.‬
‫עשית זאת.‬
‫עומר...‬
‫לוקרסיה, זה התור שלך.‬
‫תורך.‬
‫אני לא יכולה, נדיה.‬
‫את חייבת לשקר. תגידי להם‬ ‫שראית מישהו אחר נכנס פנימה.‬
‫לא משנה מי.‬
‫את זוכרת את כל אותן הפעמים‬ ‫כשאבא שאל אותך מי דפק את הרכב?‬
‫מי הכתים את השטיח,‬ ‫או מי צבע את הכלב בוורוד?‬
‫אני צריך עוד סיפור אחד.‬
‫לו, אני צריך שתשקרי.‬
‫הפעם זה לא בשבילי, אלא בשבילך.‬
‫בבקשה.‬
‫כמה עדים אמרו לנו שהם ראו אותך‬ ‫מתווכחת עם פולו הלילה.‬
‫זרקת עליו כוס משקה?‬
‫כן.‬
‫ולפחות שני אנשים הצהירו‬ ‫שראו אותך נכנסת לשירותים‬
‫עם צוואר הבקבוק ביד.‬
‫את עשית זאת?‬
‫האם הרגת אותו?‬
‫לא.‬
‫אנחנו מכירות אחת את השנייה‬ ‫יותר ממה שהיינו רוצות, לוקרסיה.‬
‫אני חושבת שאת משקרת לי.‬
‫תגידי לי את האמת.‬
‫למה את נראית ככה?‬
‫מה קרה לך?‬
‫אני נראית כך כי ראיתי מי הרג אותו.‬
‫מי?‬
‫אני לא יודעת. לא...‬
‫מה קרה הלילה, לוקרסיה?‬ ‫מעולם לא ראיתי אותך ככה בעבר.‬
‫אני לא חושבת שאת כל כך מושפעת‬ ‫ממה שקרה לפולו.‬
‫לא הייתם ממש חברים.‬
‫את לא יודעת את זה.‬
‫פולו כן היה חבר שלי.‬
‫למרות הכל...‬
‫כולנו חברים.‬
‫משפחה, יותר נכון להגיד.‬
‫ייתכן שאנחנו לא אומרים‬ ‫אחד לשני "אני אוהב אותך" בכל יום...‬
‫אבל אין לך מושג מזוין‬ ‫מה שעברתי עם האנשים האלה.‬
‫שנה אחרי שנה.‬
‫ומה שיש לפנינו בחיים!‬
‫כן, אני נראית ככה...‬
‫כי שורף לי בנשמה...‬
‫לדעת שבני האדם הכי מדהימים שהכרתי...‬
‫צריכים לעבור שוב את החרא הזה.‬
‫כמו שקרה עם מרינה.‬
‫כי זה לא מגיע להם.‬
‫אז...‬
‫אם אני בוכה, אם הקול שלי נשמע שבור...‬
‫ואני לא יודע‬‫ת‬‫ מה לעשות‬‫,‬‫ זה בגלל...‬
‫יש לי רגשות, כלבה.‬
‫אבל לא עשיתי את זה.‬
‫- "תיאטרו בארסלו" -‬
‫תודה, ואלריו.‬
‫קרלה.‬
‫מה רצית להגיד?‬
‫אני הולכת.‬
‫ללמוד בחוץ לארץ.‬
‫לבד?‬
‫זה הרעיון.‬
‫תסכימי לקבל ביקורים?‬
‫תלוי.‬
‫תביא איתך מקרונים?‬
‫בואי לכאן, בחייך.‬
‫זה תענוג לעשות איתן שוב עסקים.‬
‫אתן יודעות שהייתי קצת בפרישה,‬ ‫אבל‬‫ ‬‫חזרתי עכשיו.‬
‫בוקר טוב.‬
‫איך את, ילדונת?‬
‫אני עייפה.‬
‫מה קרה? מסיבונת גדולה, לא?‬ ‫קדימה, לכי למיטה לנוח.‬
‫לא, אימא. לא.‬
‫נמאס לי ממתים,‬
‫מהמשטרה, מהאיומים...‬
‫אני לא יכולה יותר.‬
‫כל מה שאני מבקשת הם חיים משעממים.‬
‫בחייך, ילדונת.‬
‫וכל מה שאני מבקשת ממך‬ ‫הוא לעזוב את החרא הזה.‬
‫בבקשה.‬
‫תגידי להם שילכו.‬
‫כי אם הן לא יילכו,‬ ‫בסופו של דבר זאת שתלך, תהיה אני.‬
‫מפקחת.‬
‫שיחה אנונימית‬
‫הודיעה לנו על קופסה חשודה בפארק,‬
‫כ-100 מטר מתחנת המשטרה.‬
‫התקשרתי אליכן כי מצאתי...‬
‫את טביעות האצבעות של פולו על הגביע,‬
‫נצטרך לפתוח מחדש את החקירה.‬
‫אני יודעת שזהו רגע מאוד קשה עבורכן...‬
‫הוא עשה את זה.‬
‫הוא הודה בפנינו רגע לפני שהוא...‬
‫באותו הלילה.‬
‫אחיך חופשי‬
‫ויכול לחזור מתי שהוא רוצה.‬
‫הוא לא יחזור.‬
‫הוא לא בוטח בכם.‬
‫את האמת, גם אני לא.‬
‫גם אני לא מאמינה שהיית כן איתי.‬
‫מה קרה בלילה ההוא בדיסקוטק, סמואל?‬
‫מה שלעולם לא היה צריך לקרות‬ ‫אם היית עושה את עבודתך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מאוד מצטערת, סמואל.‬
‫אפשר להציע לך בירה?‬
‫כן.‬
‫האם המשטרה באמת האמינה לסיפור ההתאבדות?‬
‫לפחות יש להם אשם שלא יכול להתווכח עם זה.‬
‫קרלה.‬
‫האם נוכל לדבר לרגע?‬
‫כן, בוודאי, אני כבר הולכת.‬ ‫-לא. קאייטנה, איתך.‬
‫בוודאי.‬
‫זאת יכולה להיות אוקספורד, קולומביה,‬ ‫הרווארד ... איזו אוניברסיטה שתרצי.‬
‫אנחנו נשלם הכול.‬
‫מגורים גם כן.‬ ‫-לא, אבל... ברצינות.‬
‫זה מה שפולו היה רוצה.‬
‫את היית היחידה שתמיד עמדה לצידו ושתמכה בו.‬
‫אנחנו לא ידענו איך לעשות את זה.‬
‫את ראויה לזה.‬
‫לא, אני לא ראויה.‬
‫בכל מקרה, האוניברסיטה הציבורית מאוד טובה.‬
‫ברצינות. ואני חושבת ש...‬
‫הגיע הזמן שאשלים עם זה‬ ‫שיש לי את הכסף שיש לי.‬
‫שיש לי את המשפחה שיש לי, ו...‬
‫את שם המשפחה שיש לי, ו...‬
‫אני עדיין יכול לעשות כל מה שאני רוצה, לא?‬
‫כמובן שאת יכולה.‬
‫קרלה, אני מניח שאת מודעת לכך‬ ‫שאת לא יכולה לעזוב ללמוד בחוץ לארץ.‬
‫את האחראית העיקרית של היקבים.‬
‫יהיה לי כאן מישהו אמין שידווח לי על הכול.‬
‫תעבדו ביחד, יד ביד.‬
‫מי?‬
‫ואלריו!‬
‫אני לא יודעת אם אתה מכיר את ואלריו.‬ ‫זה אבא שלי.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫כן, יש לו מוניטין מבריק לבחור הזה.‬
‫אני לא יודע מה שמעת,‬ ‫אבל המציאות גרועה בהרבה.‬
‫שמעתי שאפילו לא סיימת את הלימודים.‬ ‫-ובכל זאת, ניהלתי עסק משלי בהצלחה רבה.‬
‫כן, עסק לא חוקי.‬
‫ממתי אתה מפחד ממעט חוסר חוקיות, תאודורו?‬
‫תירגע, אני בעיקר אטפל‬ ‫בתחום של יחסי הציבור.‬
‫אני הכי טוב בלהביא אנשים למסיבה.‬
‫את באמת חושבת שזה מה שחסר לנו ביקבים?‬
‫ואלריו הוא בחור טוב.‬
‫וזה באמת חסר לנו.‬
‫קרלה, אני מקווה שזאת בדיחה...‬ ‫-תן לי לספר לך על התוכנית שלי.‬
‫זה חיוני להתחיל להשתמש במדיה החברתית,‬ ‫בקמפיין השיווק של היקבים...‬
‫- לאופולדו בנאוונט ווייאדה -‬
‫נדיה, יאללה!‬
‫יש לכם את הדרכונים והכרטיסים?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא שולח את זה בצ'ק-אין?‬ ‫-לא, אני לוקח את זה איתי למטוס.‬
‫אתה לוקח בגדי חורף?‬ ‫-כן.‬
‫קר שם.‬ ‫-אני יודע, אבא.‬
‫אל תדאג, כשנגיע לשם אני אתקשר אליך.‬
‫טוב.‬
‫עומר...‬
‫אני מצטער על הילד הזה.‬ ‫-איזה ילד, אבא?‬
‫חבר שלך. הבן זוג שלך.‬
‫אני באמת מצטער.‬
‫גוזמן לא יצליח להגיע בזמן.‬
‫למה לא?‬
‫הוא עם אנדר.‬
‫הוא מקבל את התוצאות‬ ‫של סדרת הטיפולים האחרונה של הכימותרפיה.‬
‫נדע מה הם כשנרד מהמטוס.‬
‫ההורים שלך לא באים?‬ ‫-לא.‬
‫הם בדרך לנסיעת עסקים, כמו תמיד.‬
‫לא, זה לא נכון.‬
‫בשבילם, אני, הבת שלהם כבר לא קיימת.‬
‫תמיד תהיה לך משפחה כאן.‬
‫בוודאי שתהיה לך.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה, תשמרי על הילדה הקטנה שלנו.‬
‫כמו שהיא שמרה עלי.‬
‫היי, נדיה.‬
‫ראשית, סליחה.‬
‫זאת כנראה ‬‫ת‬‫היה ההודעה‬ ‫הקיטשית ביותר בהיסטוריה,‬
‫אבל רציתי להגיד לך...‬
‫שאם אי פעם תחליטי לחזור...‬
‫אני אהיה כאן...‬
‫מחכה לך.‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬
‫כן.‬
‫אני מכיר את הפנים שלך.‬
‫אנדרס, לא?‬
‫רומן.‬
‫לא אכפת לי עד כמה אתה דוחף אותי,‬ ‫אני בומרנג מזוין.‬
‫ומה שלא ‬‫ת‬‫היה הא‬‫בחנה‬‫ שתקבל היום,‬ ‫אני אהיה לצידך.‬
‫עומר.‬ ‫-גם אם נמשיך 100 שנה של כימותרפיה.‬
‫אהיה לצידך בבית החולים הזה‬‫ ‬ ‫במשך 100 שנים‬‫, ובשנת הלימודים.‬
‫תקשיב.‬
‫מה זה משנה אם אסיים את הלימודים‬ ‫כשאחרים יוצאים לפנסיה. לא אכפת לי.‬
‫אבל לא תוכל להיפטר ממני,‬ ‫כי אני אוהב אותך, מטומטם.‬
‫אני אוהב אותך, ולא הפסקתי‬ ‫לאהוב אותך אפילו יום אחד.‬
‫לא תצטרך לעשות את זה.‬
‫זה בהפוגה. הם כרגע אמרו לי.‬
‫אבל היי, זה היה נאום יפה. באמת.‬
‫היי, גוזמן.‬
‫אתה יודע שאני קצת תחרותית,‬
‫אז הנה אזהרה.‬
‫זו הולכת להיות ההודעה‬ ‫הקיטשית ביותר בהיסטוריה.‬
‫אני מבטיחה שאחזור בשבילך.‬
‫- אני כבר מתגעגע אליך -‬
‫- חודשיים לאחר מכן -‬
‫היי.‬
‫גבר!‬
‫לא חשבתי שאשמח לראות את הפנים שלך.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫אני לא מכיר אף אחד, אחי.‬
‫איך לא?‬
‫האם מישהו הולך להגיד לי כמה יפה אני נראה?‬
‫אתה ממש כוסית-על.‬
‫בחורה קלאסה, בחור קלאסה,‬ ‫שני בחורים קלאסה... כולם כאן קלאסה.‬
‫לאס אנסינס, מדהימה.‬
‫אנחנו נכנסים או מה?‬ ‫-זהו.‬
‫בואו נראה אלו מתנות נמצאות איתנו בכיתה.‬
‫תרגום כתוביות: ליפא אביחי בוב‬