EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vad fan gör han här?
STUDENTBAL
Dolt nummer. Så fan heller att jag svarar då.
Mobilabonnemang har jag redan.
Rebe.
-Ja? -Langade du verkligen på skolan?
Är det sant, Valerio?
Ni två kan komma in.
-God morgon, Azucena. -God morgon, Begoña.
Jag behöver prata med dig. Har du tid?
-Jag har en viktig fråga att ta itu med. -Inte viktigare än min.
-Jag behöver verkligen prata... -Jag kan alltid gå direkt till ledningen.
Det här gör jag av ren artighet.
Ett ögonblick.
För fan!
Jag måste hämta mina grejer hos Ander.
Sen får jag se. Jag kanske tar mitt liv på grund av mina dåliga betyg.
Är de så dåliga?
På en katastrofskala har vi branden i Notre Dame här,
Spanien i Eurovision här, Madonna i Eurovision här
och mina betyg här.
Det är bäst att skämta om det, för om jag tänker på det...
Jag tar inte examen, jag och Ander har gjort slut...
...och så är jag hemlös.
Vad är det?
Varför följer du inte med till New York?
-Eller? -Lägg av.
Du har alltid velat bo på ett ställe där du kan vara en i mängden.
Om inte New York är stället för det så har jag ingen aning.
-Du kan söka jobb och lära dig engelska. -Vad fan ska jag dit och göra?
Var ska jag bo?
Det är knäppt.
I min lägenhet?
Ja. På bilderna ser den lika stor ut som Central Park.
Du kan inte be personer som du inte känner så bra...
Vadå inte känner? Vi var förlovade i en dag.
Och ni två känner definitivt varandra. Eller hur?
Det var bara ett ligg.
-Alltså... -Det var bara ett ligg. Inget mer.
Det skulle bara vara tillfälligt.
Det funkar väl.
Det hade gått bra om ingen tjallade.
Valerio och Rebeca sålde droger, och Polo anmälde det.
Är det fel att göra det rätta?
Samuel och Guzmán.
Följ med här.
Vi?
Nu.
Då ska vi se, Azucena. Det är försvarbart att stänga av oss, men de två?
-Vi har inte gjort nåt! -Ni blev varnade. Nolltolerans gäller.
Sen jul har ni varit för jävliga mot honom.
Skitsnack. Allt är Polos mammas fel. Hon var här innan oss, eller hur?
Det är bestämt. Ni är avstängda och kan inte ta examen.
-Va? -Samuel!
Din jävla svikare! Fan ta rättvisan! Du bryr dig bara om pengar och makt.
-Tänk på språket. -Och annars?
Det är inte värt det, Samu.
Vad gör du?
Vad gör han?
Sluta!
-Vad gör du? -Lugn nu.
Inget mer våld!
-Försvarar du honom? -Ja! Han har inte anklagat er två för nåt.
Tror du honom?
Det blir enklare att ta emot hans mammas stipendium så.
Du kommer att ta det, om du så måste försvara honom.
Den jäveln.
Skit i honom, Lu.
Spela inte så oskuldsfull.
Du vill krossa flaskan mot hans skalle lika mycket som jag. Erkänn.
Det skulle inte ha hänt om jag bytte skola.
Det spelar ingen roll nu. Vi måste lösa det här på nåt sätt. Vi kan...
För sent. Det är bestämt.
-Det är inte rättvist. -Carla drunknade nästan igår.
Hon kunde ha dött! Och det var hans jävla fel.
Mitt fel! Det var mitt jävla fel, okej?
Vad fan säger du?
Jag sålde molly till henne när Valerio vägrade.
Han tänkte sluta langa efter din uppläxning.
Vadå? Visste du inte det? Nu gör du det. Ändå ställde du till med en scen.
Du stod väl inte ut med tanken på att göra nåt snällt.
-Gå bara hem, Rebeca. -Och så din jävla Barbie till livvakt.
Eller bättre upp: rakt in i fängelse. Du och din mamma kan sitta där ihop.
Det är en sak till vi har gemensamt. Du trivs bland kriminella, va?
Så länge de betalar för kläder, restaurangbesök och studier...
Jag förstår precis. Håll hårt i honom. Vad ska det bli av dig när han försvinner?
Absolut ingenting, gumman.
Det här jävla dolda numret!
Du ser inte så illa ut. Åtminstone inte vid en första anblick.
Jag minns ingenting.
-Det är normalt. -Nej.
-Jag tappade kontrollen. -Det var delvis mitt fel.
-Förlåt. -Nej, du varnade mig.
Det är jag som ska säga förlåt. Jag hörde att du är avstängd.
Och det förtjänar han.
Det var inte hans fel. Han ville inte sälja till mig.
Visst.
Lite sunt förnuft, för en gångs skull. Tyvärr var det för sent.
Jaja... Hej då.
-Jag har försökt att ändra mig. -Försökt, ja.
Men du lyckas aldrig. Du kommer aldrig att växa upp.
-Jag hade inte med det att göra. -Du är som en barnunge...
...som inte kan hålla fingrarna borta från eluttaget.
Jag har försökt hjälpa dig i 17 år...
...men det händer inget.
Jag orkar inte längre.
Ha ett bra liv.
-Han vinner jämt. Jag är så trött på det! -Vi borde ha gått vidare för länge sen.
De hade inga skäl att stänga av oss.
Inte för det som hände igår, men vi har varit för jävliga mot honom.
Vi har avskytt honom länge, och det bevisade vi för honom.
Han har inte vunnit, han har förlorat.
Guzmán.
-Hur mår du? -Bra.
Jag känner dig.
-Det är inte okej vad de har gjort. -Vi förtjänade det.
Va? Det kan inte sluta så här.
-Sista ordet är inte... -Lägg dig inte i sånt som inte berör dig.
Det gör det visst.
-Om det gäller en person som jag älskar. -Din framtid hänger på stipendiet.
Och din? Har den ingen betydelse?
Jag är 17 år. Det gör inget om framtiden får vänta i ett år.
Du...
Efter examen ska vi festa!
Det kommer att bli så kul, och inget ska gå åt helvete.
Det lovar jag.
Har du en tändare?
Du röker aldrig på jobbet.
Ungdomarna tar kål på mig.
Skolan slutar snart, men de hinner nog ta kål på mig först.
-Du vet väl att det var orättvist? -Snälla, inte du också.
-Vad ska jag säga? -Det handlar inte om rättvisa.
Det är mer komplicerat än så. Om du skulle se det från min sida...
Guzmán och Samu förtjänade det inte.
Fokusera på det som är viktigt. Dina prov, till exempel.
Jag tänker inte skriva dem igen.
Säg inte att du inte vill bli favoriserad. Det handlar inte om det i ditt tillstånd.
Jag tänker inte tillbringa min sista tid med att läsa.
Vadå din "sista tid"?
Det finns inget hopp för mig. Inte långsiktigt.
-Och... -Var har du fått det ifrån?
Vem har sagt det? Det har inte jag hört.
Detta är allt jag har.
Nuet.
-Men älsklingen... -Eventuellt morgondagen också.
Men jag tänker inte lägga tid på att plugga.
-Jag tolererar inte att du bara ger upp. -Mamma...
Om du inte tänker plugga, vad ska du göra då?
Vet inte.
Jag vill ha egentid.
Och förbereda mig.
Nu får du sätta dig in i min situation.
HEJ, YERAY. NÄR KAN VI SES?
SNÄLLA, SVARA.
ÄR DU OKEJ? KAN JAG RINGA?
FRÅN: MAMMA ÄMNE: GODA NYHETER!!!
Advokaten vill träffa mamma och brorsan i Marocko.
-Han ska visst ha goda nyheter. -Fan vad bra.
Tänk om mardrömmen är över och han kan komma hem.
Inte så länge Polo går fri.
Du är som besatt av Polo! Kan du inte bara strunta i honom?
Han har redan förstört ditt läsår och liv.
-Hur kan jag strunta i det? -Fokusera på det viktigaste för familjen.
-Ta Guzmáns råd: Gå vidare! -Skitsnack.
Ta den.
-Vad gör du? -Blunda. Kom igen.
Så.
-Vadå? -Nu finns inte Polo längre.
-Vem då? Jag känner ingen Polo. -Inte jag heller.
-Där ser du. -Det funkade!
En servett, tack.
-Hur vågar du visa dig här? -Jag vill bara torka av mig.
Gå härifrån. Det säger jag för din skull.
Gå!
-Mamma! -Säg att du har en cigg.
Jag är så sugen att jag näste rökte persilja.
Nå? Får inte din mamma en kram?
Så ska det se ut.
Säg att du har kvar tändaren.
-Varför har du inte hört av dig? -Jag ringde i morse, men du svarade inte.
-Jaha, var det du? -Ja, självklart.
Vad gott du luktar!
Och vad snygg du är.
Vad är det?
Inget.
Jodå. Den minen känner jag igen.
Jag har blivit avstängd.
Vad pratar du om?
-När då? -Nyss. Alldeles precis.
Varför då?
Vad tror du?
Jävla helvete.
Vet du vad? Skolan kan dra åt helvete.
Smarta tjejer behöver inte plugga.
Du har varit bra på att driva familjeföretaget.
Visserligen i mindre skala, men ändå väldigt bra.
Från och med nu ska du och jag samarbeta som mor och dotter.
Hej.
Vad fan, mamma!
Du kan vara arg på henne senare. Ska vi gå ut?
Jag visste inte vad jag skulle göra.
-Vad är det ni inte förstår? -Vi förstår.
Ta dig som exempel. Du är avstängd, men vad gör det?
Du tar examen nästa år, men då lever inte jag.
-Är det så svårt att förstå? -Ponera att du inte lever då.
Vad tänker du göra?
Enligt din mamma vill du vara för dig själv. Det är en skitdålig idé!
Ni kommer aldrig att förstå mig.
För mig får du gärna göra som du vill.
Det är okej om du inte vill plugga. Hoppa från ett plan om du så vill!
Men isolera dig inte. Om du verkligen ska dö...
...så kan du inte vara ensam nu. Inte utan familjen, vännerna och Omar.
Ander!
-Vad fan, Ander! -Lämna mig i fred.
Jag orkar inte mer.
Hej, Polo. Jag vet att du inte vill prata, och det gör ingenting, men snälla...
Prata med dina mammor.
De kan övertala dem att släppa in Valerio på skolan igen.
Det är ingen idé att straffa honom när han redan har lärt sig sin läxa.
Snälla, ring mig när du kan. Okej?
Vad har du på dig imorgon?
Jag ska inte gå.
De enda som inte tar examen...
...är de som förtjänar det.
Och Guzmán och Samuel?
De försökte bara gå emellan.
De har gjort livet för jävligt för dig det här året.
Även om inte du vågar stå upp emot dem,
kan du inte förvänta dig att jag tänker låta dem knäcka dig.
Vad sägs om den randiga skjortan?
Med de blå byxorna till.
Det blir jättesnyggt.
Vad gör du här?
Varför är du sån?
Hur kom du in? Det finns ingen att manipulera vid porten.
Du gav mig nycklar så att jag kunde inreda huset.
Jaha.
På den gamla goda tiden.
Varsågod och sätt dig till rätta.
-Vad gör du här, Carla? -Jag kom för att be om ursäkt.
På riktigt.
Du är en bra kille.
"Yeray, du är en bra kille. Du har verkligen allt.
Tjejer skulle döda för att få vara med dig." Förutom den som sa det, förstås.
Jag menar det.
Det sista jag behöver just nu är ditt medlidande.
-Var snäll och gå. -Kom igen. Kan vi sluta spela offer?
Du gillar inte mig heller.
-Va? -Du hörde mig. Vi gillar inte varandra.
-Och de senaste månaderna? Vad var det? -Du gillar det jag står för.
Jag passade in i bilden som du ville skapa
för att du skulle bli omtyckt av de som sårade dig förr i tiden.
Din kropp, dina kläder, din attityd...
Du har skapat ett eget social nätverk för att bli avundad.
Jag är bara din accessoar.
Och du har lurat mig att rädda era vingårdar.
Som jag sa så gillar vi inte varandra på sättet som vi låtsas att göra.
Men jag hade turen att få lära känna riktiga Yeray:
killen bakom alla selfier. Och han är en riktigt fin kille.
Mycket bättre än den du låtsats vara.
Alla tjejer skulle få döda för att vara med honom. Alla förutom jag.
Så...
Skit i alla lajks, och skit i vingården.
Vi har slösat nog med tid på vad andra vill att vi ska göra.
Du behöver inte hävda dig.
Får jag en kram?
Som en vän. Ingen manipulation.
-Är du nervös, dottern min? -Ja, lite.
-Det är okej. -Kolla, där är Omar!
-Hur mår du, mamma? -Bara bra.
-Vad snygg du är. -Detsamma.
-Hur känns det? -Lite nervöst.
Över vadå? Lägg av!
-Hejsan. -Hej, Lu.
Snyggt! Jag gillar det verkligen.
Kan du följa med, Lu?
Var är dina föräldrar?
Din familj verkar kunna glömma era bråk för en dag och fokusera på det viktigaste.
Jag avundas dig.
På ett bra sätt.
Men på ett dåligt sätt också. Du liknar förresten en pistaschnöt.
Det är för fan diskriminering! Efter allt som jag har gjort för skolan.
-Jag ska dra er inför rätta. -Var snälla och kom in.
Gör som du vill, men avstängningen är rättfärdigad.
Rättfärdigad?
På den sista skoldagen? Snälla rara... Är hela läsåret bortkastat för min son?
-Laura och Ventura... -Det angår inte dig.
Jag hoppades att du skulle göra mer för att hjälpa Guzmán.
-Jag? -Ja. Din pappa är inflytelserik.
-Om alla skulle anstränga sig... -Nu räcker det. Jag beklagar.
Polo.
Hej, hur är det?
Jaha? Varför ignorerar du mig?
-Pappren är inte signerade. Om vi pratar... -Cayetana.
Varför är Valerios examen så viktig för dig?
-Så att han kan följa med och... -Rädda vårt förhållande.
För att utan honom...
...så funkar inte vi.
Ta inte upp det nu.
Inte nu.
Jag fattar att du är stressad.
-Du vet inte vad du säger. -För första gången på länge gör jag det.
Jag är ledsen.
-Hur blir det med London i så fall? -Det är allt du tänker på!
London, våra planer...
Du är inte kär i mig.
Du är kär i livet som jag kunde ge dig.
Varför pratar du i dåtid?
Jag är ledsen.
Jag måste gå.
Du... Vad hände?
Inget.
Vänta här. Det tar inte lång tid.
Teodoro.
Ska vi ses hos dig senare och skriva under avtalet?
Javisst. Vad kul att du har tänkt om.
Ceremonin börjar om fem minuter.
Där är han.
Tack. Då fortsätter ceremonin.
Fan också...
Jag kan hjälpa dig.
Studenterna som jag ska...
Vad ska vi göra?
Vet inte.
-Jag vill ha det där stipendiet. -Jag också. Men vi säljer ut oss.
Så du vill inte ha det?
Till vilket pris?
Kan vinnarna av den första upplagan av stipendiet komma upp?
En stor applåd för Nadia Shanaa och Lucrecia Montesinos Hendrich!
Som representant från Columbia University ska Bill McKinley överräcka priset.
Hej. Tack för att jag fick komma. Jag är glad att vara här.
Grattis och varmt välkomna till Columbia.
-Tack. -Tack.
God afton.
Jag vill tacka våra föräldrar och vänner för att ni är här
på denna viktiga dag för oss och...
...våra klasskamrater.
Jag vill...
Nej, det går inte.
-Kan du ta över, Nadia? -Nej, fortsätt. Du började.
Nåväl.
-Jag skulle bara säga... -Vänta.
Jag skulle vilja säga...
Jag skulle vilja... Nej, vi skulle vilja...
...tillägna det här priset...
...till alla våra klasskamrater. Framförallt de som sitter där bak.
Eftersom de av olika anledningar inte kan delta i ceremonin med oss.
Eftersom de inte kan stå här med oss...
...är den här stunden inte så glädjefull som den skulle kunna vara.
Precis. Vi borde hoppa av glädje.
Men det gör vi inte.
Vi förtjänar...
...det här priset.
Vi förtjänar den här stunden, Nadia.
Mina vänner sitter där...
...på orättvisa grunder.
Och den allvarligaste är...
...att ha den personen här som tog ifrån oss...
...Marina.
Orättvisor...
-...som vi fördömer. -Just det!
En enda person är ansvarig för de orättvisorna.
Polo.
Hur mår du? Nöjd nu?
Jag kan knappt tro det.
Priset som vi tar emot...
...har hittats på av dina mammor för att rentvå dig.
Men vi accepterar det för att vi har förtjänat det.
-Vad ska vi annars göra? Det har blivit... -Ni behöver inte tänka mer på det.
-Priset dras in med omedelbar verkan. -Snälla, Begoña.
Vi har alltid velat stötta Las Encinas och alla elever som går här.
Vem gick in på toaletten?
Jag har inte hela dan på mig.
Inte så mycket tålamod heller. Säg vem det var.
Nadia.
Anklagar du din egen syster?
Vet ni vad? Jag lovade en god vän till mig...
...att vi skulle fira den här dan tillsammans.
Att vi skulle ha kul, och att inget kunde gå fel.
Så därför ska vi gå och fira nu!
-Hallå? -Samuel.
Du måste komma till polisstationen. Det är viktigt.
-Jag ska bara gå på toa. Vänta utanför. -Okej.
-Vi har inga pengar. -Vi får ta ett lån.
Nå?
Nadia behöver inte följa med till New York.
Vad menar du?
-Jag vågar inte åka ensam. -Du har mig.
Oj! Jag trodde att det bara var ett ligg.
För helvete...
-Vadå? -Förlåt.
Förlåt om jag inte reagerade så som du ville.
Ja, det var ett ligg.
Men det betydde mycket.
När din syster frågade mig om du fick följa med blev jag överlycklig.
Jag tyckte också att det var en galen idé.
-Det var mer än ett ligg för mig också. -Det kanske är därför vi ska göra det.
Ett förslag som gör en överlycklig ska man tacka ja till.
Det var en fälla.
För att hitta din familj och gripa din bror.
Jag är ledsen.
Jag visste ingenting om det. De har lurat mig också. Det svär jag på.
Hittade de dem?
Din bror ska skickas hem.
Samuel...
Och samtidigt får mördaren gå fri.
-Jag är ledsen. -Ja, det är ditt fel också.
-Jag sa ju att de lurade mig också. -Vem då?
Det kan jag berätta.
Dina chefer och kollegor, och hela jävla systemet som du ingår i.
Och du finner dig i det!
Därför är det ditt fel.
Fan också.
Jag har skrivit ut dokumentet. Om du vill granska det en sista gång...
Nej.
Men du borde göra det.
Precis.
Det har skett en förändring av paragraf fyra i avsnitt tre.
Om förvaltningen av vingårdarna?
Ditt namn har ersatts med Carlas.
Hon kommer ensam att förvalta vingårdarna och dess tillgångar när hon fyller 18,
vilket hon gör snart.
Nu ska vi se...
Varken du eller jag kommer att ha nåt med det att göra.
Jag tar ett kliv tillbaka, medan...
...Carla blir den nya ägaren.
Det du föreslår har aldrig varit aktuellt.
Jo, nu.
Valet är ditt.
Antingen försörjer din dotter dig...
...eller så går vingårdarna i konkurs, och du blir ruinerad.
Hon är ung och har ingen jävla aning om hur det här fungerar.
Säg nåt.
Jag är trött på...att du kör med mig.
Ursäkta?
Du bestämmer inte längre vad jag får och inte får göra.
Det är slut med det.
Jag ska få göra som jag vill,
vara vem jag vill, och vara med vem jag vill.
Du bestämmer inte över mig.
Nå?
Ska vi skriva under?
Vet du vem jag skyller på? Azucena. Hon inger ingen respekt hos eleverna.
-Hon daltar med dem. -Det var ett barnsligt tilltag.
-Du gick faktiskt för långt. -Jag ingrep åtminstone.
Annars skulle mobbarna som har gjort din sons liv till ett helvete vara kvar.
-Och om jag förtjänar det? -Vad menar du?
Var inte löjlig. Efter allt som har hänt...
Mobbningen, tweetarna... Allt de skrev, all skada de har orsakat.
-Och den som borde... -Jag dödade Marina.
-Det var en olycka, men jag gjorde det. -Nu räcker det.
-Begoña. -Jag vill inte höra.
Marina hade en sak som tillhörde Carla.
Jag ville vinna tillbaka Carla.
-Det räcker. -Nej!
Vad fan! Brukar inte du säga att jag ska bete mig som en man?
Och stå upp för mig själv?
Det är ju det jag gör!
Jag dödade Marina.
Det kan jag inte göra nåt åt.
Eller hjälpa Samuel och Guzmán att ta examen, men dra inte in stipendiet.
Nån kan väl få ett lyckligt slut i den här skitsituationen åtminstone?
Ring nu.
Snälla.
Azucena? Ja, det är Begoña. Ursäkta att jag ringer så sent, men...
...jag vill diskutera stipendiet.
Hej.
-Har ni sett Samuel? -Nej.
Ska vi ställa oss i dj-båset?
Det finns ingen musik som kan rädda festen.
-Det blev inget stipendium för mig. -Vem bad dig att spela hjälte?
-Nu då? -Jag säger som du:
Hur blir det då med oss?
Vad ska "då" betyda?
Om jag inte åker. Om jag stannar här.
Jag skulle svara ungefär som du:
Det blir ingen skillnad.
Du stannar, och det gör jag också.
Med tanke på allt som har hänt är det väl en positiv sak?
Jag antar det.
-Hej. Ursäkta, men har ni sett Ander? -Nej, men fortsätt leta.
Alla letar efter nån ikväll.
Som tur är har några av oss redan hittat fram.
Hej, snygging.
Hej.
Jag tog inte examen.
Inte jag heller.
Välkommen till klubben.
Vad ska du göra?
-Gå om eller jobba? -Ingetdera.
Jag fick en chans att åka till New York.
Jaså?
Ja.
Inte med din syster, va?
Nej. Eller jo.
Från början var det med henne, men efter det som hände...
...så...
...tänker jag åka med Malick.
Hjälper han dig med boende?
Det låter så märkligt.
Snarare för perfekt.
Ja, det också.
Vad tycker du?
Jag?
Det spelar ingen roll.
Jag vill höra din åsikt.
Bara en idiot skulle missa en sån chans.
Okej.
-Omar. -Ja?
Hej då.
Tjena, snygging.
-Inte nu, Carla. -Varför inte?
Du vet inte vad jag ska säga.
Det här kanske kommer som en överraskning, men jag har en tanke om...
Vad fan gör han här?
Undertexter: Viktor Hessel