‫אם תמשיך בחקירה שלך,
‫אתה רק תשיג לך את מה שקרה לכריסטיאן.
‫סמואל, זה לא מספיק ‫כדי לשנות את כיוון החקירה.
‫פחות מזה הספיק כדי לשלוח את אחי לכלא.
‫אח שלך התאים לפרופיל. ‫-הפרופיל?
‫של מישהו שהיה מסוגל לבצע פשע כזה.
‫בעל תיק פלילי. אלים... ‫-הוא לא רוצח.
‫ועכשיו הוא נמלט. ‫-הוא נעלם.
‫אנחנו מאמינים שהוא נמלט,
‫והוצא נגדו צו מעצר.
‫אתה מבין מה ההבדל?
‫סמואל, לך הביתה.
‫תתמקד בלימודים.
‫אל תסתבך בצרות.
‫תפסיק לחפש בעבר ותתמקד בעתיד שלך.
‫- נעדר 84 שעות -
‫תגידי לי את.
‫אתמול מישהו התקשר לקו החם
‫למידע לגבי סמואל,
‫ואחרי 30 שניות של שתיקה, ניתק.
‫ו...?
‫איתרנו את השיחה. ‫זה היה מישהו שהכיר את סמואל טוב מאוד.
‫מי?
‫אנחנו צריכים רק עוד קרח. ‫אתה צריך עוד משהו?
‫לא.
‫תשמע, אתה חבר של ההוא ‫שרוכב על האופניים? סמו.
‫זה שגר בכיכר עם המדרגות.
‫למה?
‫כי אתה צריך להזהיר אותו בתור חבר ‫שכדאי שייזהר.
‫הוא הסתבך עם האנשים הלא נכונים.
‫שטויות. תמשיך בעבודה שלך. ‫עדיין יש לנו המון מה לעשות.
‫תזכור שהזהרתי אותך. ‫אל תבוא לבכות לי אחר כך.
‫המשטרה לא תקשיב לסיפורים שלך.
‫אלה לא סיפורים. ‫-לא מאמינים לך.
‫גם אני לא מאמין. ‫-לא.
‫אתה לא רוצה להאמין,
‫כי אתה פוחד שהחברים שלך הם האויבים שלך,
‫ושאני האדם היחיד שאומר לך את האמת.
‫תקשיב, תפסיק...
‫תפסיק לסכסך.
‫הי, אהובתי!
‫היי! סליחה. ‫-זה בסדר. יש לך דקה?
‫בטח. ‫-אני רוצה לדבר על... משהו.
‫יש ארגון ללא מטרות רווח, "חיוך לילד", ‫שרק הגיע הנה לספרד,
‫ומינו אותי לשגרירה הספרדית.
‫באמת? ‫-כן.
‫זה נהדר. ‫-לא, באמת,
‫הם עושים עבודה מדהימה בעזרה לילדים ‫ממדינות עולם שלישי.
‫עבודה מדהימה. ‫-מגניב.
‫אני רוצה לארגן אירוע קטן.
‫ערב התרמה בתור התחלה, ‫עם אולי עשרה או 15 אנשים.
‫טוב. ‫-אבל אין לי מספיק קשרים עדיין.
‫ואת צריכה את העזרה שלי, נכון?
‫כן. ‫-ואת יודעת שתקבלי אותה.
‫תודה, מותק. את הטובה ביותר.
‫אני יודעת! גם את.
‫ארים כמה טלפונים ואודיע לך. ‫-טוב, מתוקה.
‫תודה, מותק. ‫-תירגעי. יהיה נהדר.
‫ביי. ‫-ביי.
‫תגיד למרקוס בשמי ‫שאתה והוא לא צריכים לדאוג.
‫לא רודפים אחריי, כי אני לא חשוב.
‫לא ראית בסרטים
‫איך כשרוצים להפחיד מישהו, הורגים את הכלב?
‫אתה הכלב.
‫הם מוכרים לי מהתקופה שסחרתי.
‫הם לא רוצים שיפלשו ויקלקלו להם את העסק.
‫כי זה מה שאתה עושה, נכון? אתה סוחר.
‫אני רק שליח.
‫אחרי מה שעשית לי כדי שאפסיק, ‫עכשיו אתה מתעסק בזה!
‫לא תוחזר לנו הערבות.
‫נצטרך לשלם לעורך דין. אני לא מרוויח מספיק.
‫אני צריך את הכסף. ‫-גם אני הייתי צריך אותו!
‫אבל חבר אמר לי שאגיע לכלא או גרוע יותר.
‫אולי החבר לא ידע מה הוא אומר.
‫אולי הוא הציל את חיי.
‫סמו, יום אחד פר, סוחר הגראס שלי, ‫הפסיק לענות לשיחות.
‫אחרי שבוע, הוא מתקשר אליי ‫ואומר שהיה בביה"ח.
‫ירו לו ברגל.
‫נראה שזה כסף קל, אבל זה רק מסבך את החיים.
‫למה התקשרת ולא אמרת כלום?
‫ממי אתה מפחד?
‫מה קורה עם סמואל? ‫-איזה סמואל?
‫זה מהכיתה שלך. ‫-כלום. לא קורה כלום. למה?
‫הוא הלך למשטרה.
‫הוא דיבר עלייך, עליי, על פולו.
‫נראה שיש לו אפילו הקלטה שלך.
‫ומה אמרתי בהקלטה?
‫לא משהו חשוב, אני מניח.
‫התעלמו ממנו. אבל תיזהרי ממנו.
‫תעשי לי טובה, ‫תיפגשי עם אחיך ותתני לו את זה?
‫אל תגידי שזה ממני.
‫יש לו בגדים והוא לא צריך את זה.
‫עומאר לא בבית.
‫ומחוץ לבית תמיד קר יותר.
‫ו...
‫תגידי לו שאימא שלו גם מתגעגעת אליו.
‫הדיג היה מוצלח.
‫יש לי 80 איש שמעוניינים לשתף פעולה. ‫הם כבר אישרו.
‫רובם הורים של תלמידים מהכיתה הזו.
‫טוב, אלה שיש להם מה לתרום, כמובן.
‫וואו, לו, אלה המון אנשים.
‫אין מספיק מקום במקום ששכרתי.
‫נמצא מקום אחר.
‫אבל לא יהיה זמן מחר.
‫יקירתי, את יודעת עם מי את מדברת?
‫אני אוהבת להגיד את זה. ‫זה נשמע כל כך דרמטי.
‫אני הכנסתי אותך לתסבוכת הזו, ‫ואני אוציא אותך ממנה. טוב?
‫אבא שלי מכיר את הבעלים של מלון סטארלייט.
‫המרפסת מקסימה.
‫תסמכי עליי.
‫שכחתי איזו הרגשה טובה זו לעזור לנזקקים.
‫ואני אוהבת מסיבות. וגם את.
‫אני לא רוצה להטריח אותך כל כך.
‫בואי נדבר עם אימא שלך ונבקש ממנה לעזור?
‫לא! היא לא יודעת כלום.
‫שלא תקטע את הנסיעות שלה בשבילי.
‫זה רק משהו מטופש.
‫את כזו מתוקה.
‫זה קצת מוגזם.
‫זה קצת מוגזם מדי.
‫בחייך! זה מוגזם מדי לעזור לנזקקים?
‫אם יבואו יותר אנשים, זה עדיף.
‫וזו תהיה מסיבה נהדרת. תירגעי.
‫הי, חבר'ה, אולי נלמד יחד אחרי הצהריים?
‫באמת, פולו, תעבור בנס בכל מקרה,
‫אבל לפחות ככה יהיו צחוקים.
‫אני בא. ‫-אנדר.
‫אנדר לא יכול.
‫אנדר נפגש עם עומאר, עובר דירה.
‫מה עכשיו? אתה מתחיל קורס לריקודי נשף?
‫אני נפגש עם אבא שלי.
‫חרא! תירוץ חדש!
‫אבל לא טוב כמו הקודמים.
‫נראה אם תצליח להשתפר.
‫נתראה.
‫מה יש לו, לעזאזל?
‫כל עניין הגירושים. ‫-לא, זה לא העניין.
‫לו, אפשר להפריע לך רגע?
‫גוזמן, אתה אף פעם לא מפריע לי. ‫אתה לא כזה חשוב.
‫רק שאלה אחת. למה הזמנת את ההורים שלי ‫לערב ההתרמה?
‫אני עדיין באמת מחבבת אותם.
‫היית צריכה לשאול אותי קודם. ‫-אני לא צריכה את רשותך.
‫בנסיבות רגילות, לא. אבל עכשיו, כש...
‫עכשיו כשאנחנו לא... ‫תקשיבי, לא סיפרתי להם שנפרדנו.
‫לא סיפרת? ‫-לא.
‫טוב. למה?
‫כי גם הם אוהבים אותך. ‫הם ידאגו לי. אצטרך להסביר.
‫עכשיו אין לי זמן לדבר עם אף אחד. ‫-בטח.
‫מאוחר מדי בשבילך להמציא תירוץ ‫כדי שהם לא יבואו?
‫לא.
‫בוא נעשה משהו.
‫תבוא איתי לערב ההתרמה.
‫נעמיד פנים כל הערב. ואני לא אספר את האמת.
‫מה? ‫-שמעת אותי.
‫כיוון שנהיה יחד כל הערב, כדאי שתתלבש.
‫תלבש חליפה. בלי גופיות עם משבצות.
‫טוב?
‫טוב.
‫תודה. באמת.
‫ברצון.
‫אמרתי לך לארגן ארוחת ערב קטנה עם זרים
‫כדי להרוויח קצת כסף לשלם את החשבונות שלך.
‫אבל לו הזמינה את כולם.
‫את האימהות שלי! ‫-אני יודעת.
‫אם זה בגלל הכסף... ‫-זה לא בגלל הכסף!
‫למה בגלל הכסף? ‫-שמעת את זה.
‫הם יכולים לתת כסף.
‫אבל אימא שלי עורכת ‫וסיפרה על האירוע לעיתונאים.
‫הם יסקרו את האירוע ויצלמו תמונות.
‫ואם הם יחשפו אותך?
‫אקח את הסיכון.
‫כי אין לי ברירה אחרת.
‫אם אימא שלי לא תעבוד בבתים אחרים פה,
‫נצטרך לעזוב בעוד חודש, אולי חודשיים.
‫אצטרך לעזוב את בית הספר. אאבד הכול.
‫לא מדובר רק על תשלום חשבונות.
‫אני יודעת. ‫-זה הרבה כסף.
‫זו עבירה פלילית. ‫-נכון.
‫אבל זה יכול להיות העתיד שלי.
‫עם כזה סכום של כסף,
‫אוכל לשלם למטפלת בשביל סבא שלי,
‫אוכל ללכת לאוניברסיטה טובה, ‫ללמוד לתואר שני.
‫זו תהיה רק הפעם הזו, ולעולם לא שוב. ‫אני נשבעת.
‫אבל זה ישנה את חיי לנצח.
‫מה אני יכול לעשות?
‫תחזיק לי את היד ותגיד לי שהכול יהיה בסדר.
‫מה קרה?
‫זה לא מאימא.
‫אבא הוא זה שתמיד אומר שאתקרר,
‫שאלבש את המעיל שלו כי שלי חסר תועלת.
‫אתה צודק.
‫אבא ביקש ממני לשקר לך ועשיתי את זה,
‫כי אני האידיוטית שעושה כל מה שאומרים לה.
‫אתה יודע מה?
‫לא עוד.
‫הם רוצים שתחזור, עומאר. ‫-וזה מעצבן אותך?
‫לא משנה כמה תאכזב את ההורים
‫וכמה סבל תגרום להם.
‫בסוף הם סולחים לך.
‫אז זין על אלה שמצייתים ומקריבים.
‫נדיה, אני לא חוזר.
‫ולגבייך, בסדר, את עובדת בחנות,
‫אבל את עדיין בבית הספר,
‫ולא שהיו לך חיי חברה סוערים קודם.
‫מה ההקרבה הגדולה?
‫אני לא יודעת, אולי עומאר קצת מגזים, לא?
‫הוא דואג לי.
‫יש לו סיבה לדאגה?
‫אני לא יודעת, סמו.
‫אימא שלי מתנהגת מוזר לאחרונה.
‫כשלא עניתי לטלפון, היא עשתה לי את המוות.
‫הנהג צמוד אליי כמו צל. יש לו אקדח והכול.
‫כאילו היא פוחדת שמישהו יעשה לי משהו.
‫להגיד לה שלא תבצע את המשלוח מחר?
‫לא.
‫אבל תגידי לה שזה האחרון.
‫תתעורר. ‫-מה?
‫תתעורר.
‫עכשיו...
‫מה קורה?
‫הי! ואבא שלך?
‫אמרתי לו שכבר יש לי תכניות ללמוד עם חברים.
‫בלי שטויות. באמת נלמד.
‫תזמין בירה.
‫אתה בטוח? ‫-בטח.
‫פבלו! שלוש בירות, בבקשה.
‫הפעם האחרונה שסמואל נראה ‫הייתה באירוע ההתרמה במלון.
‫דיברת איתו באותו הלילה?
‫הכול באשמתך.
‫ובאשמת החקירה המחורבנת שלך.
‫את יודעת את זה, נכון?
‫אנחנו רק ילדים...
‫שמשחקים בלהיות מבוגרים, ‫אבל לרוב אין לנו מושג מה אנחנו עושים.
‫אנחנו נופלים כי אנחנו יודעים ‫שמבוגר תמיד ירים אותנו.
‫את היית המבוגר בכל זה.
‫ואכזבת אותנו.
‫לו תפסת את הרוצח, שום דבר מזה לא היה קורה.
‫דפקת את החיים של כולנו.
‫של כולנו!
‫כולם הומופובים. גידלו אותנו ככה.
‫אבל את גוזמן קצת יותר.
‫מה? תקשיב לי.
‫רק אמרתי שיכולתם להזהיר אותי
‫כך שהייתי מחליף סדינים, בני זונות.
‫מי אמר שגמרנו במיטה? ‫-בבקשה. אנחנו לא כאלה מלוכלכים.
‫בעצם כן.
‫גמרנו בספל שאתה שם ליד המיטה ‫כדי לשתות בלילה.
‫כמה מצחיק! אין בעיה, השתווינו.
‫לא תאמינו מה עשיתי אצלכם בבית.
‫באמת? ‫-כמו מה?
‫כלום.
‫אבל מעתה והלאה, כדאי שתיזהרו.
‫טוב.
‫התגעגעתי לזה.
‫אם המנוול יגיד עוד משהו עליכם, ארסק אותו.
‫מי?
‫סמואל. ‫-מה הוא אמר?
‫כלום. המון שטויות. ‫-קדימה, תספר לנו.
‫אתה בטוח שאתה רוצה לדעת? ‫-כן.
‫איך אספר לך את זה?
‫שאתה הרגת את אחותי.
‫באמת?
‫הוא לא יכול היה להמציא משהו אחר?
‫זו לא בדיחה. הבן זונה היה רציני.
‫לעזאזל.
‫מה את רוצה?
‫טוב.
‫הטלפון שלך. ‫-בשביל מה?
‫כדי לוודא שאתה לא מקליט אותי.
‫זה לא משנה. אני יכול להשיג ממך וידוי
‫שאת אומרת שהרגת את מרינה בעצמך,
‫והם יגידו לי שאלה עוד שטויות.
‫שאת לא מתאימה לפרופיל.
‫ככה זה בחיים, אם עוד לא הבנת, אידיוט.
‫למה את כל כך כועסת?
‫סידרת אותי. ‫-את סידרת אותי מההתחלה.
‫ואתה לא שונא אותי? ‫-לא.
‫בכל אופן, זהו. ניצחת. ברכותיי. ‫-לא.
‫שנינו הפסדנו. ‫-מה את הפסדת?
‫אותך.
‫לרגע התחלתי להאמין ‫שמשהו יכול לקרות בינינו.
‫משהו אמיתי.
‫שנוכל לסמוך זה על זה,
‫לצאת לארוחת ערב כמו כולם,
‫בלי להסתתר כל הזמן.
‫למרות שמדי פעם היינו יכולים להישאר פה
‫כדי שתכין לי את המקרוני שלך.
‫דרך אגב, זה היה מגעיל.
‫אני לא יודעת...
‫אפילו חשבתי לרגע ‫שנוכל לשכוח מכל החרא הזה...
‫ושיכול להיות לנו עתיד.
‫כמה טיפשי מצדי, לא?
‫ערב טוב. מה שלומך?
‫הי, ערב טוב.
‫באמת תעמידי פנים בשביל גוזמן?
‫אחרי מה שקרה עם נדיה?
‫כמו שאמרת. זה קרה.
‫אפשר לצאת לחופשה במקום אקזוטי,
‫אבל בסוף, תמיד חוזרים הביתה.
‫בטח.
‫וגוזמן ואני... תמיד נהיה גוזמן ואני.
‫לילה טוב.
‫לפחות שים את זה על שקט.
‫עומאר ישן.
‫ילד מסכן, הוא חזר רק לפני שעה.
‫אימא, אני נשאר בבית היום. ‫כואב לי נורא הראש.
‫הוא לא עונה.
‫פולו.
‫אתה יודע מה עם אנדר? ‫-מה?
‫אתה יודע מה עם אנדר? ‫-אין לי מושג.
‫נהדר.
‫טוב, בואי נראה. שגרירה? ‫-כן.
‫אני?
‫דיברתי איתם הבוקר, ולדעתם זה רעיון נהדר.
‫את עושה מאמץ אדיר. זה מגיע לך.
‫כן, טוב, אבל לך מגיע יותר.
‫אני, במרכז...
‫אני לא טובה מול קהל. ‫-באמת!
‫את ממש טובה בזה.
‫תצטרכי לשאת נאום קצר, להתראיין ולהצטלם.
‫לא אכפת לך, נכון?
‫אלה החיים שלי.
‫כמובן! בואי נראה.
‫אבל אני מצטערת שזה לא ייזקף לזכותך.
‫את ארגנת את הכול ו... ‫-זה בסדר.
‫את בטוחה שאת לא רוצה שאימא שלך תדע?
‫אני בטוחה, טוב? ‫אני הולכת לסיים את שיעורי הבית.
‫נתראה אחר כך. ‫-טוב.
‫רציתי לבקש ממך טובה ענקית.
‫יש לי הפתעה לחברה הכי טובה שלי, ‫קאייטנה, ואני צריכה את המספר של אימא שלה.
‫תעזרי לי, בבקשה?
‫אני אוהבת את המשקפיים שלך! הם נפלאים.
‫תודה. ‫-הם נראים כל כך טוב עלייך.
‫מספר טלפון.
‫חרא...
‫רוצה קצת?
‫יותר טוב מהפעם הקודמת?
‫זה לא קשה.
‫בפעם הבאה את תידהמי.
‫קודם כול מורידים את הדטרמיננטה מהמטריצה.
‫נדיה... ‫-אבל אם זו לא מטריצה בריבוע...
‫נדיה. ‫-מה?
‫אני פה.
‫היי.
‫אני עד כדי כך מגעיל?
‫השאלה הזו חלק מהמבחן?
‫את לא מסתכלת לי בעיניים.
‫אבל לא אכפת לך ללמד אותי ‫כל עוד אני משלם לך.
‫נראה שלמוסריות הגבוהה שלך יש מחיר.
‫אבל אני זה שדפוק.
‫לו תמיד תמכה בי.
‫היא יקרה לי.
‫וגם היא מרגישה ככה לגבי... ‫-אנחנו פה כדי ללמוד.
‫אני לא רוצה לדעת עוד, בסדר?
‫חרא, אנדר!
‫אי אפשר להאשים מישהו על מה שהוא מרגיש.
‫אני כבר חוזרת. תמשיך ללמוד.
‫בטח.
‫הי, גוזמן. אתה בסדר?
‫לעזאזל... ‫-מה?
‫נדיה,
‫תפסיקי עם השטויות, ‫"מה שלומך, אני ידידה שלך",
‫כאילו כלום לא קרה. נמאס לי.
‫סליחה? ‫-תפסיקי לבלבל אותי.
‫אני לא רוצה לבלבל אותך.
‫אז תנסי לא לבלבל אותי בפעם אחרת. אני ממהר.
‫טוב, אתה צודק. זה היה תירוץ כדי לבוא הנה.
‫הנה... ‫-אני רוצה לדבר איתך.
‫טוב. ‫-גוזמן!
‫אני צריך להחליף בגדים.
‫תראה איפה אני כדי שתתייחס אליי ברצינות.
‫אני אמות אם מישהו ייכנס.
‫יופי, אני מקשיב.
‫אני יודעת שאנחנו לא יחד באופן קבוע...
‫את זו שלא באופן קבוע.
‫כן, כמובן, כאילו שאתה תמיד היית בטוח.
‫מה אתה עושה?
‫את תפתחי את הלב ואני את החולצה.
‫תפסיק. אני לא מצליחה להתרכז.
‫אין כאן שום דבר חדש.
‫אז...
‫אמרת שאנחנו לא יחד באופן קבוע. תמשיכי.
‫נדיה...
‫אם את חושבת שלעזוב את לו ולבוא לחנות שלך ‫זה אומר שאני לא בטוח,
‫תגידי לי, מה את עשית ‫כדי להראות לי שאת בטוחה?
‫חוץ מלבוא הנה...
‫אני מנסה.
‫תתאמצי יותר.
‫חרא.
‫נדיה, זה לא מקום טוב לסקס.
‫יש אנשים שאוהבים להסתכל.
‫-הי. ‫-הי.
‫את בסדר? ‫-כן.
‫מה? מה יש?
‫לא... אני מכיר את השתיקה הזו.
‫זו השתיקה לפני שאת בורחת.
‫לא...
‫הפעם לא.
‫את בטוחה?
‫כן.
‫והמשפחה שלך?
‫בהשוואה לאחי ולאחותי,
‫להיות עם נוצרי זה לא כזה נורא.
‫נכון.
‫אחרי הערב ההוא, הרגשתי רע. אתה לא?
‫גוזמן לא מאמין לסמואל.
‫הדרך היחידה לשנות את דעתו היא אם תמשיך...
‫אם אמשיך מה?
‫להרגיש כמו חרא בכל דקה בכל יום?
‫אני רק מבקש ממך... ‫-אני לא יכול!
‫אני לא יכול לשקר לו בפרצוף.
‫בסדר. תספר לו את האמת.
‫תספר לו את האמת.
‫אתה יודע מה האמת?
‫שיקרת לו במשך חודשים.
‫אתה חושב שהוא יסלח לך?
‫תהיה מת בשבילו.
‫אני אלך לכלא ולגוזמן לא יישארו חברים.
‫ובשביל מה?
‫כדי שלך יהיה מצפון נקי?
‫כי אחיו של סמואל לא צריך את זה.
‫כרגע הוא בטח שותה פינה קולדה בקריביים.
‫אנדר, תסתכל עליי.
‫תחזיק מעמד.
‫תחזיק מעמד עוד קצת. רק עוד קצת.
‫זה יעבור.
‫ונחזור להיות מי שהיינו.
‫זה מה שגוזמן רוצה כבר חודשים,
‫שהכול יחזור להיות כמו קודם.
‫היי.
‫זה שם.
‫תודה, יפיוף.
‫דרך אגב...
‫רבקה כבר אמרה לי.
‫אם אתה חושב להפסיק לעבוד אצלי ‫בגלל הבחור במועדון,
‫אין לך מה לדאוג.
‫כבר דיברתי איתו.
‫אשאיר אותם פה על הבר.
‫הי, איפה מרקוס? אני עושה הכול לבד.
‫לא שמעת?
‫לא... מה?
‫הכו אותו.
‫לא ידוע למה, והוא לא יכול לדבר. ‫הוא מחוסר הכרה.
‫לעזאזל. זו הייתה סנדרה. ‫או מישהו שעובד בשבילה. אני בטוח.
‫לעזאזל, סמואל. ואם החברים שלו ירצו להתנקם?
‫הם יודעים איפה אתה גר.
‫אתקשר אחר כך.
‫חרא!
‫קדימה, תעני. תעני לטלפון, לעזאזל!
‫המספר שהגעת אליו כבוי...
‫זין!
‫אימא!
‫מה קרה? ‫-חרא...
‫יכולת לענות לטלפון!
‫מצטערת, לא שמתי לב...
‫בטח התקשרת אליי כשדיברתי עם המשטרה.
‫צלצלו באינטרקום ואמרו שזה הדוור.
‫הסתכלתי למטה מהחלון וראיתי בחורים ‫שנראים כמו...
‫כמו כאלה שמחטיפים מכות ולא מחלקים מכתבים.
‫ברור שלא פתחתי להם,
‫אבל הם לא עזבו עד שאמרתי ‫שאני מתקשרת למשטרה.
‫הם באו בגלל אח שלך, אני בטוחה.
‫הוא לא מניח לנו ‫גם כשהוא במרחק של אלפי קילומטרים.
‫איך היה היום שלך?
‫סמואל?
‫סמואל, אני מדברת איתך!
‫אני אחזור אחר כך. ‫-אחר כך?
‫אחזור אחר כך!
‫נהדר.
‫תודה.
‫היא תנאם אחר כך. ‫אבל תשאירי את זה במרכז לאחר כך, טוב?
‫תגידי לדי-ג'יי שלא יהיו תקלות.
‫טוב. אומר לו תכף. ‫-טוב. תודה.
‫את בסדר?
‫בסדר.
‫כן, נהדר.
‫- גוזמן חזר למקום האקזוטי היום. -
‫- אולי הוא רוצה לעבור לשם לנצח. -
‫אבא...
‫זה יפה מאוד.
‫מה?
‫החיג'אב.
‫מתי קנית אותו?
‫זו מתנה.
‫באמת? ממי?
‫מחברה.
‫תרדי לחנות. אימא שלך צריכה להכין ‫את ארוחת הערב.
‫את צריכה לבוא אלינו לארוחת ערב. ‫בקושי ראינו אותך לאחרונה.
‫אני יודעת... תקופת הבחינות תמיד מסובכת.
‫את יודעת שאני חרוצה.
‫עכשיו זה נגמר.
‫מה את עושה בחג המולד? בואי לאסטוריאס!
‫כן, בואי לאסטוריאס. ‫-נכון.
‫כל המשפחה שלי מגיעה ממקסיקו.
‫אחי ואבי פה, אז... ‫-לו.
‫רוצה משקה? ‫-בטח, יקירי.
‫כן? ‫-בבקשה... תודה.
‫כמה שהוא דואג לי.
‫הי! איפה היית? ‫-הי.
‫סליחה, אחי.
‫כל הבוקר אני רץ מהחדר לשירותים.
‫ואתה בסדר עכשיו?
‫טוב הרבה יותר.
‫אז...
‫אני שמח שבאת.
‫אז? איך הולך?
‫אלוהים... ‫-מה?
‫זה לא ייאמן. ‫-הולך טוב?
‫מה שלומך?
‫ואיך מתקדמת ההתרמה?
‫טוב יותר ממה שיכולתי לדמיין.
‫מתקדמת יפה. אתן נהנות?
‫אכן. מעורר התפעלות מה שאת עושה.
‫זה הרבה יותר מזה. זה מדהים, ‫איך היא הצליחה לארגן את כל זה...
‫הלו?
‫כן?
‫שלום, הבוקר טלפנו אליי מהמספר הזה.
‫כן? אני לא יודעת. מי מדברת?
‫ויקטוריה.
‫אני עובדת במשק בית.
‫אולי מישהו נתן לך את המספר שלי
‫כי רצית שאנקה את הבית שלך או משהו...
‫מה?
‫את אימא של קאייטנה?
‫לו! חרא... מה קורה פה? ראית רוח רפאים?
‫בואי איתי.
‫איך לא הבנתי את זה?
‫יש לה אלפי עוקבים באינסטגרם! איך היא...
‫הברברי שהיה לה באותו היום היה העתק?
‫היא בטח קנתה אותם.
‫עם איזה כסף? היא הבת של המנקה המזורגגת.
‫לעזאזל...
‫לו...
‫לאיזה חשבון הולכות התרומות של האורחים?
‫בחיי. שאני אמות.
‫כל האנשים האלה כאן בזכותי.
‫לא בזכותה. אני אלמד אותה למה אני מסוגלת.
‫בת זונה. ‫-תקשיבי. לא.
‫תקשיבי. אל תעשי סצנה. ‫זו תהיה שערורייה ולא רק בשבילה.
‫תירגעי, חכי עד שהמסיבה תסתיים.
‫מחר תבדקי באופן דיסקרטי ‫איך האנשים יכולים לקבל את הכסף בחזרה.
‫לעת עתה תעמידי פנים, טוב?
‫שכחתי איך ההרגשה כשאת דואגת לי.
‫בואי.
‫לאן אתה הולך? ‫-לעזאזל.
‫אני ברשימה.
‫באמת... הזמנת אותו?
‫אני? למה?
‫אני יודעת מה קורה ביניכם, קרלה.
‫את באמת חושבת שאני כזו תמימה?
‫לא יודעת, תשאלי את החברה שלך קאייטנה.
‫אתה לא ברשימה. ‫-אני ברשימה. אני מכיר את קאייטנה גרחרה.
‫מה אתה עושה?
‫מה קורה פה? ‫-תגיד לי אתה.
‫תגידי לו ללכת. נמאס לי ממנו!
‫את יודעת שהוא אומר שטויות לגוזמן?
‫ועכשיו הוא חושד בנו!
‫מה הוא עושה?
‫קרלה?
‫קרלה...
‫הוא איתי. אין בעיה. ‫-חרא!
‫מה אתה עושה פה? עדיף שתלך.
‫איפה רבקה?
‫אני אומרת לך ללכת, בבקשה.
‫"בבקשה"? ולמה את כל כך מודאגת?
‫סמואל...
‫אז מה? כל העסק הזה בשביל ילדים עניים?
‫אני זה שמסתכן כל הזמן.
‫טוב, כן, סיפרתי לה על זה.
‫כי רציתי שתישבע בחייה שלא יקרה לך כלום.
‫והבחור ההוא הגיע לבית חולים בגללך.
‫צפית ביותר מדי סרטים.
‫עכשיו את זו שלא רוצה לראות ‫את מה שמתחת לאף שלך.
‫מה אכפת לנו שהבחור הזה חטף מכות? ‫אולי זה הגיע לו.
‫הוא ירצה להחזיר לנו.
‫ולי אין שומרי ראש, מכונית חסינת קליעים ‫או מערכת אבטחה בבית.
‫אמרת שאין כל סכנה בכל זה!
‫אם משהו יקרה לאימא שלי, לעומאר או לי...
‫מה? ‫-הכול יהיה באשמתך!
‫אסוסנה, איפה המפקחת? אני צריך לדבר איתה.
‫עצרו מישהו, עומאר. ‫-את מי?
‫פולו, זה נגמר.
‫יש לי מספיק בשביל הכול.
‫זה טירוף!
‫אני שמח בשבילך.
‫כל כך שמח. ‫-קאייטנה.
‫אפשר לסיים את זה עכשיו?
‫זו הייתה הצלחה גדולה.
‫לא הייתי מצליחה בלעדייך. אלוהים!
‫תפסיקי להגיד את זה, בבקשה.
‫אני רצינית, אני אוהבת אותך! ‫-סליחה.
‫לא עמדת לשאת נאום, לו?
‫רק אם את רוצה. ‫-לא...
‫בואי, ילדה, אם הבטחת, ‫אל תעליבי את קאייטנה.
‫לא הכנתי שום דבר.
‫אני אשמח.
‫שלום?
‫ערב טוב.
‫טוב...
‫באמת תודה רבה שבאתם הנה הערב.
‫תודה על נדיבותכם מקרב לב.
‫קשה לי להאמין שעדיין ישנם ‫אנשים טובים בעולם שבהם אפשר לתת אמון.
‫ובעיקר תודה לאישה נפלאה...
‫חברה נדיבה ומיוחדת.
‫קאייטנה, בבקשה, מחיאות כפיים.
‫לא... בבקשה, לא.
‫תודה.
‫ושקרנית מזוינת.
‫העמותה ללא מטרות רווח הזו קיימת בכלל?
‫היא בטח שקר כמו הסיפורים שלך ‫על טיולים בעולם...
‫הבית שלך.
‫החברות שלך.
‫שמלת הראלף לורן שלך. ממי גנבת אותה?
‫לו, בבקשה... ‫-העוקבים באינסטגרם.
‫כל החיים המזוינים שלך הם שקר.
‫כן, קאייטנה היא הבת של עוזרת בית.
‫באמת האמנתי לה.
‫יפה מאוד.
‫לא ייאמן.
‫הכול היה שקר גדול.
‫אל תדאגו, היא תחזיר לכם את הכסף. ‫אני אדאג לזה.
‫ערב נהדר. נמאס לי מזה. ‫נמאס לי להעמיד פנים.
‫לזייף חיוך כל הערב,
‫להעמיד פנים שהכול בסדר.
‫אבל שום דבר לא בסדר.
‫בעיקר לא עם גוזמן.
‫אנחנו גמרנו.
‫מצטערת, לאורה. באמת ניסיתי.
‫אבל זה לא הצליח.
‫זה היה קשה מדי.
‫כי הילד המתוק שלך בגד בי עם נערה בדואית.
‫כן, הוא בגד בי. אתם מאמינים?
‫אני לא יודעת איך אני מצליחה, ‫אבל תמיד בוגדים בי
‫ומאכזבים אותי אותם האנשים ‫שבהם תמכתי. נכון, קרלה?
‫אבל אני סיימתי.
‫כולכם טועים אם אתם חושבים...
‫שתעשו ממני טיפשה ותחמקו מעונש.
‫כי זה לא יקרה.
‫אז אני רוצה להרים כוסית
‫לכבוד הערב הנפלא הזה.
‫קרלה מזדיינת עם סמואל.
‫מה?
‫לחיים.
‫אל תתעכבי. לכי לישון בקרוב.
‫אבא...
‫כן, יקירתי?
‫לא אמרתי לך את האמת קודם.
‫מה?
‫על החיג'אב.
‫זה לא מחברה.
‫ואני רוצה להיות כנה איתך.
‫אני לא רוצה להסתיר ממך כלום. ‫אני לא רוצה להיאלץ להסתיר.
‫על מה את מדברת?
‫החיג'אב הזה...
‫- שלום, יקירתי. זו לו. ‫זה יכול לעניין אותך. -
‫מה קורה פה, נדיה?
‫כלום, אבא. כלום.
‫לילה טוב.
‫מה זאת אומרת, "כלום"?
‫אל תתעכבי. לכי לישון בקרוב.
‫- זה פורסם באינטרנט. -
‫- כל בית הספר כבר ראה את זה. -
‫אתה הולך?
‫כן, אין כבר מה לעשות פה.
‫אני מצטער. איזה בלגן.
‫אל תדאג. ידעתי שזה יקרה.
‫האמת תמיד יוצאת לאור בסוף, נכון?
‫בוא נלך.
‫אנדר.
‫מה?
‫תסתכל לי בעיניים.
‫מה?
‫פולו הרג את מרינה?
‫מה אתה אומר?
‫אנדר, למען השם, תסתכל לי בעיניים ‫ותענה על השאלה.
‫פולו הרג את מרינה?
‫לא.
‫ברור שלא.
‫חרא, טוב.
‫אני מצטער.
‫לעזאזל...
‫מצטער. בבקשה אל תחשוב שאני משוגע.
‫לא יכולתי להוציא את זה מהראש. ‫הייתי חייב לשאול. כבר לא יכולתי.
‫בבקשה, אל תספר את זה לפולו.
‫אני יכול לסמוך עליך?
‫בטח.
‫טוב...
‫תענה...
‫סמואל, תענה.
‫זין.