Hvis du fortsætter,
ender du bare som Christian.
Det er ikke nok til at ændre efterforskningens retning.
Mindre var nok mod min bror.
-Han passer på profilen. -Profilen?
For en, der ville begå sådan en forbrydelse.
-Med en kriminel fortid. Voldelig... -Han er ikke en morder.
-Og nu er han flygtet. -Forsvundet.
Vi tror, han er flygtet,
og der er en arrestordre på ham.
Kan du se forskellen?
Tag hjem.
Fokusér på skolen.
Hold dig ude af problemer.
Grav ikke i fortiden, og fokusér på fremtiden.
FORSVUNDET I 84 TIMER
Fortæl mig det.
I går ringede nogen til tiplinjen
for Samuel.
De lagde på efter 30 sekunders stilhed.
Og?
Vi sporede opkaldet. Det var en, der stod Samuel nær.
Hvem?
Vi skal bruge mere is. Ellers andet?
Nej.
Er du venner med ham med cyklen? Samu.
Ham, der bor på pladsen med trinnene?
Hvorfor?
Du bør advare ham om, han bør være forsigtig.
Han har forbindelse til de forkerte.
Pis med dig. Bare pas dit arbejde. Vi har meget at nå.
Husk på, jeg advarede dig. Du skal ikke beklage dig senere.
Politiet har ikke tid til dine historier.
-Det er ikke historier. -Men de tror ikke på dig.
-Det gør jeg heller ikke. -Nej.
Du vil ikke,
da du er bange for, at dine venner er dine fjender,
og jeg er den eneste, der er ærlig.
Stop...
Stop med at skabe røre.
Hej, søde!
-Hej! Undskyld. -Det er okay. Har du tid?
-Ja. -Jeg ville tale om... noget.
NGO'en, Smile 4 the Child, er lige kommet til Spanien.
Jeg er ambassadør.
-Seriøst? -Ja.
-Det er skønt. -Seriøst,
de gør et fantastisk arbejde for fattige børn i udviklingslande.
-Flot arbejde. -Fedt.
Jeg vil gerne holde et lille event.
En velgørenhedsmiddag med måske 10-15 personer.
-Okay -Men jeg har ikke mange kontakter endnu.
Du har brug for min hjælp.
-Ja. -Du ved, du har den.
Tak, søde. Du er den bedste.
Ja! I lige måde.
-Jeg ringer rundt. Du hører fra mig. -Okay, søde.
-Tak. -Bare rolig. Det bliver godt.
Farvel.
Sig til Marcos, at I intet har at være nervøs over.
Ingen er ude efter mig, da jeg er intet.
Har du ikke set i filmene,
at vil de skræmme en, dræber de hunden?
Du er hunden.
Jeg så dem, da jeg var pusher.
Ingen må komme i vejen for dem.
Men du var jo netop pusher.
Jeg leverer kun.
Du var efter mig for at stoppe. Nu gør du det selv!
Omar, vi får ikke kautionspengene tilbage.
Vi skal betale advokaten. Min løn er ikke nok.
-Jeg har brug for pengene. -Det havde jeg også!
Men en ven sagde, jeg ville ende i fængsel eller værre.
Måske vidste han ikke, hvad han talte om.
Måske reddede han mit liv.
En dag stoppede Fer, min dealer, med at tage telefonen.
En uge senere sagde han, at han havde været indlagt.
Et skud i benet.
Det er lette penge, men det giver kun problemer.
Hvorfor ringede du og sagde intet?
Hvem er du bange for?
-Hvad foregår der med Samuel? -Hvem?
-Ham fra din klasse. -Intet. Hvorfor?
Han gik til politiet.
Han har talt om dig, mig og Polo.
Han havde en optagelse af dig.
Hvad sagde jeg på den?
Intet vigtigt, vel.
De ignorerede ham. Men vær årvågen.
Gider du mødes med din bror og give ham denne?
Sig ikke, jeg har sendt ham.
Han har tøj. Han har ikke brug for den.
Omar er ikke hjemme.
Og der er altid koldere udenfor hjemmet.
Og...
...sig, at hans mor savner ham meget.
Mine opkald gik fantastisk.
Der er 80 interesserede. De har allerede bekræftet.
De fleste er forældre til elever fra klassen.
De, som selvfølgelig har noget at bidrage med.
Wauw, Lu. Det er mange.
Der er ikke nok plads.
Vi finder et andet sted.
Der er ikke tid inden i morgen.
Hvem tror du, du taler med?
Jeg elsker at sige det. Det lyder så dramatisk.
Jeg rodede dig ind i det her, og jeg får dig ud.
Min far kender ejeren af Starlight Hotel.
Deres terrasse er smuk.
Du kan regne med mig.
Jeg havde glemt, hvordan det føltes at hjælpe de nødlidende.
Og jeg elsker fester. Det gør du også.
Jeg vil ikke give dig så meget arbejde.
Skal vi få din mor til at hjælpe os?
Nej! Hun kender ikke til det.
Jeg vil ikke forstyrre hendes rejse.
Det er en fjollet ting.
Du er så sød.
Det er lidt meget.
Det er lidt for meget.
Kom nu! For meget at hjælpe de nødlidende?
Jo flere, der kommer, jo bedre.
Og det bliver en skøn fest. Tag det roligt.
Hvad siger I til at læse sammen i eftermiddag?
Kom nu, Polo. Dine tænder alene får dig til at bestå,
men så kan vi i det mindste hygge os.
-Jeg er frisk. -Ander.
Han kan ikke.
Han skal mødes med Omar. Han skal flytte.
Hvad er det nu? Starter du til ballet?
Jeg skal mødes med min far.
Den er da ny!
Men ikke den bedste.
Se, om du kan gøre det bedre.
Vi ses.
Hvad er der galt med ham?
-Det er skilsmissen. -Nej, det er ikke det.
Lu, må jeg forstyrre?
Du forstyrrer aldrig. Det er du ikke vigtig nok til.
Hvorfor inviterede du mine forældre til middagen?
Jeg kan stadig lide dem.
-Du burde have spurgt mig først. -Det burde ikke være nødvendigt.
Nej, ikke normalt. Men nu, hvor...
Hvor vi ikke... Jeg har ikke fortalt dem om det.
-Har du ikke? -Nej.
Hvorfor ikke?
De også kan lide dig. De ville bekymre sig og bede om en forklaring.
-Jeg har ikke tid til at tale med dem. -Javel.
Er det for sent at komme på en undskyldning?
Nej.
Lad os gøre noget.
Du tager med til middagen.
Vi foregiver at være sammen, og jeg fortæller dem det ikke.
-Hvad? -Du hørte mig.
Da vi skal være sammen hele aftenen, bør du stadse dig ud.
Find et jakkesæt. Ingen undertrøjer.
Okay?
Okay.
Tak. Jeg mener det.
Min fornøjelse.
Jeg bad dig arrangere en lille middag med fremmede,
så du kunne tjene lidt og betale regningerne.
Men Lu inviterede alle.
-Selv mine mødre! -Ja.
-Hvis det handler om penge... -Nej!
-Hvorfor skulle det dét? -Du hørte det.
De kan undvære pengene.
Men min mor er forlagsredaktør og har fortalt journalister om det.
De vil dække eventet og tage billeder.
Hvad, hvis de afslører dig?
Jeg tager chancen.
For jeg har ikke andre muligheder.
Hvis min mor ikke får andre kunder,
må vi rejse om en måned eller to.
Jeg må forlade skolen. Jeg mister alt.
Vi taler ikke bare om regninger.
-Det ved jeg. -Det er mange penge.
-Det er ulovligt. -Ja.
Men det kunne afgøre min fremtid.
Med den slags penge
kunne jeg betale for en plejer til min bedstefar
og for et godt universitet til min kandidat.
Det ville kun være denne ene gang.
Men det ville forandre mit liv for evigt.
Hvad kan jeg gøre?
Holde min hånd og sige, at det nok skal gå.
Hvad er der?
Den er ikke fra mor.
Far siger altid, at jeg vil fryse,
at jeg skal tage hans jakke på, da min er elendig.
Du har ret.
Han bad mig lyve, og jeg gjorde det,
da jeg er idioten, der gør alt, de siger.
Ved du hvad?
Ikke længere.
-De vil have dig hjem. -Og gør det dig vred?
Det er lige meget, hvordan man skuffer sine forældre
eller sårer dem.
De tilgiver altid.
Men skide være med dem, der adlyder og ofrer ting.
Jeg kommer ikke hjem.
Hvad angår dig, så arbejder du i butikken,
men går stadig i skole,
og du havde ikke et socialliv.
Hvad har du ofret?
Måske er Omar bare lidt dramatisk.
Han er bekymret for mig.
Med god grund?
Jeg ved det ikke.
Min mor opfører sig underligt.
Tager jeg ikke telefonen, bliver hun stiktosset.
Chaufføren følger mig over alt. Han går endda med pistol.
Hun er vist bange for, at der vil ske mig noget.
Skal jeg sige, du ikke leverer i morgen?
Nej.
Men det er sidste gang.
-Vågn op. -Hvad?
Vågn op.
Nå...
Hvad så?
Hej! Hvor er din far?
Jeg sagde, jeg skulle læse med venner.
Intet fjolleri. Vi skal læse.
Bestil nogle øl.
-Er du sikker? -Ja.
Pablo! Tre øl.
Samuel blev sidst set til velgørenhedsmiddagen på hotellet.
Talte I den aften?
Det er din skyld.
Og din elendige efterforskning.
Det ved du, ikke?
Vi er bare børn.
Vi foregiver at være voksne, men halvdelen af tiden ved vi ikke, hvad vi laver.
Vi falder, fordi vi ved, at en voksen vil samle os op.
Du var den voksne.
Og du svigtede os.
Havde du fanget morderen, ville intet af det her være sket.
Du har ødelagt vores liv.
Alles liv!
Alle er homofobiske. Sådan er vi opdraget.
Guzmán er det lidt mere.
Hvad? Hør nu her.
Jeg sagde bare, at I kunne have advaret mig,
så jeg kunne skifte lagner.
-Hvem sagde, vi kom i sengen? -Så beskidte er vi ikke.
Eller det er vi.
Vi kom i koppen, du drikker af om natten.
Meget morsomt! Bare rolig, vi står lige.
Du skulle vide, hvad jeg har gjort hjemme hos dig.
-Virkelig? -Såsom?
Intet.
Men fra nu af bør du passe på.
Okay.
Jeg har savnet det her.
Hvis det røvhul siger noget om jer igen, smadrer jeg ham.
Hvem?
-Samuel. -Hvad har han sagt?
-Intet. En masse fis. -Sig det.
-Er du sikker? -Ja.
Hvordan skal jeg sige det?
At du dræbte min søster.
Seriøst?
Kunne han ikke have fundet på andet?
Det er ingen spøg. Han mente det.
For fanden da.
Hvad vil du?
Fint.
-Din telefon. -Hvorfor?
Ellers kunne du optage mig.
Det er lige meget. Du kunne tilstå,
at du dræbte Marina,
og de ville sige det samme.
At du ikke passer på profilen.
Sådan fungerer verden, hvis du ikke har bemærket det, idiot.
Hvorfor er du så vred?
-Du narrede mig. -Du har narret mig fra starten.
-Og hader du mig ikke for det? -Nej.
-Men du har vundet. Tillykke. -Nej.
-Vi har begge tabt. -Hvad har du tabt?
Dig.
Jeg var begyndt at tro, der kunne være noget.
Noget ægte.
At vi kunne stole på hinanden,
gå ud at spise
uden at behøve at skjule os.
Nu og da ville vi blive her,
så du kunne lave din makaroni.
Som forresten er ulækker.
Jeg ved ikke...
Jeg troede endda, vi kunne glemme alt det her
og have en fremtid.
Dumt af mig, ikke?
Godaften. Hvordan går det?
Godaften.
Vil du virkelig give sådan en forestilling på grund af Guzmán?
Efter det med Nadia?
Du sagde det. Det skete.
Man kan tage på ferie et eksotisk sted,
men man vender altid hjem.
Javel.
Og Guzmán og jeg vil altid være Guzmán og jeg.
Godnat.
Sæt den i det mindste på lydløs.
Omar sover.
Stakkel, han kom først hjem for en time siden.
Mor, jeg bliver hjemme i dag. Jeg har en slem hovedpine.
Han tager den ikke.
Polo.
-Ved du noget om Ander? -Hvad?
-Ved du noget om Ander? -Nej.
Skideskønt.
-Lad os se. Ambassadør? -Ja.
Mig?
De syntes, det var en god idé.
Du gør en stor indsats. Du fortjener det.
Men du fortjener det mere.
Mig, i rampelyset...
-Jeg er ikke god til taler. -Kom nu!
Du er så god til det.
Du skal holde en lille tale, give et interview og posere til billeder.
Det er okay, ikke?
Det er mit liv.
Selvfølgelig! Lad os se.
Det ærgrer mig, du ikke vil få noget af æren.
-Du har ordnet det og... -Det er okay.
Og du vil ikke tale med din mor?
Nej. Jeg vil lave mine lektier færdige.
-Vi ses senere. -Okay.
Jeg ville bede dig om en tjeneste.
Jeg vil overraske min veninde, Cayetana. Jeg skal bruge hendes mors telefonnummer.
Kan du hjælpe mig?
Jeg er vild med dine briller! De er flotte.
-Tak. -De er så flotte til dig.
Telefonnummer.
Pis...
Vil du have lidt?
Er det bedre end sidste gang?
Det kræver ikke meget.
Næste gang bliver du forbløffet.
Først skal vi fjerne determinanten fra matricen.
-Nadia... -Men er den ikke kvadratisk...
-Nadia. -Hvad?
Jeg er lige her.
Hej.
Frastøder jeg dig så meget?
Er det en del af eksamenen?
Du kan ikke se mig i øjnene.
Men du underviser mig gerne, så længe jeg betaler.
Din moralske piedestal har en pris.
Men det er mig, der er forskruet.
Lu har altid været ved min side.
Hun er alt for mig.
-Hun føler det samme... -Vi er her for at studere.
Jeg vil ikke vide mere.
Pis, Ander!
Man kan ikke bebrejde nogen for, hvad de føler.
Jeg er straks tilbage. Læs videre.
Javel.
Hej, Guzmán, er du okay?
-For fanden... -Hvad?
Nadia, drop det der:
"Hvordan går det, jeg er din ven,"
som om intet er sket. Jeg er træt af det.
-Hvad? -Stop med at lege med mig.
Det vil jeg ikke.
Gør det en anden gang. Jeg skal til træning.
Du har ret. Det var en undskyldning.
-Sådan... -Jeg vil tale med dig.
-Okay. -Guzmán!
Jeg skal skifte.
Se, hvor jeg er, så du vil tage mig seriøst.
Jeg bliver så flov, hvis nogen kommer ind.
Fint, jeg lytter.
Jeg ved, vi altid skifter mellem kold og varm...
Det gør du.
Som om du altid har været sikker.
Hvad laver du?
Du åbner dit hjerte, og jeg åbner min skjorte.
Stop. Jeg kan ikke koncentrere mig.
Der er intet nyt at se.
Så...
Du sagde, vi altid er kold og varm. Fortsæt.
Nadia...
Hvis det, at jeg forlod Lu og kom hen til butikken ikke er sikker,
hvad har du så gjort for at vise det?
Udover at komme herind...
Jeg prøver.
Prøv hårdere.
Pis...
Nadia, det er ikke et godt sted at have sex.
Nogen elsker at se på.
-Hej. -Hej.
-Er du okay? -Ja.
Hvad er der galt?
Nej, jeg kender den stilhed.
Den kommer, når du stikker af.
Nej...
Ikke denne gang.
Er du sikker?
Ja.
Og din familie?
Sammenlignet med min bror og søster,
er det ikke så slemt, at jeg er sammen med en kristen.
Det er sandt.
Har du ikke kvalme efter i går aftes?
Guzmán tror ikke på Samuel.
Han ændrer kun mening, hvis du...
Hvis jeg hvad?
Fortsætter med at føle sådan her hver dag?
-Jeg beder dig kun om... -Jeg kan ikke!
Jeg kan ikke lyve.
Fint. Fortæl ham sandheden.
Fortæl ham den.
Ved du, hvad sandheden er?
At du har løjet i månedsvis.
Tror du, han vil tilgive dig?
Du vil være død for ham.
Jeg ender i fængsel, og han vil ingen venner have tilbage.
Til hvilken nytte?
Så du kan have ren samvittighed?
For det fortjener Samuels bror ikke.
Lige nu drikker han sikkert drinks i Caribien.
Kig på mig.
Hold ud.
Hold ud bare lidt længere.
Det skal nok gå over.
Så vil vi være tilbage til normalt.
Det har Guzmán ønsket i månedsvis,
at alt ville vende tilbage til normalt.
Hej.
Den er der.
Tak, flotte.
Forresten...
Rebeca har allerede fortalt mig det.
Hvis du siger op på grund af knægten fra klubben,
har du intet at være bekymret for.
Jeg har talt med ham.
Jeg stiller dem på baren.
Hvor er Marcos? Jeg gør al arbejdet selv.
Har du ikke hørt det?
Nej... Hvad?
Han fik tæsk.
De ved ikke hvorfor, og han kan intet sige, da han stadig er bevidstløs.
Det var Sandra, eller en der arbejder for hende.
Hvad nu, hvis hans venner vil have hævn?
De ved, hvor du bor.
Jeg ringer senere.
Pis!
Kom nu. Tag telefonen, for fanden!
Nummeret, du ringer til, er slukket...
Pis!
Mor!
Hvad er der galt?
Du kunne have taget telefonen!
Undskyld, jeg vidste ikke...
Det var nok, da jeg talte med politiet.
De ringede på og sagde, at det var postbuddet.
Jeg kiggede ud og så nogle fyre, der lignede...
De så ud, som om de uddelte tæsk og ikke breve.
Jeg åbnede ikke,
men de ville ikke gå, før jeg sagde, jeg ringede efter politiet.
De må være kommet efter din bror.
Han kan ikke give os fred, selv om han er langt væk.
Hvordan var din dag?
Samuel?
Jeg taler til dig!
-Jeg kommer tilbage senere. -Senere?
Jeg kommer tilbage senere!
Skønt.
Tak.
Hun holder talen senere, men lad den stå i midten.
Bed DJ'en spille stille musik.
-Jeg siger det med det samme. -Tak.
Alt vel?
Ja.
Ja, skønt.
Guzmán besøgte det eksotiske sted igen.
Måske vil han bo der for evigt.
Far...
Den er flot.
Hvad?
Din hijab.
Hvornår købte du den?
Den var en gave.
Virkelig? Fra hvem?
En ven.
Pas butikken. Din mor skal lave aftensmad.
Du bør komme til middag. Vi ser dig så sjældent.
Ja, eksamensperioden er kompliceret.
Jeg arbejder så hårdt.
Den er forbi nu.
Hvad skal du til jul? Kom med til Asturien!
-Ja, kom med. -Ja.
Hele min familie kommer fra Mexico.
-Min bror og far er her, så... -Lu.
-Vil du have en drink? -Gerne, skat.
-Ja? -Tak.
Sikke han tager sig af mig.
-Hej! Hvor har du været? -Hej.
Undskyld.
Jeg har rendt mellem badeværelset og sengen hele morgenen.
Har du det bedre?
Meget bedre.
Så...
Jeg er glad for, du kom.
Nå? Hvordan går det?
-Åh gud... -Hvad?
-Det er utroligt. -Går det godt?
Hvordan har du det?
Hvordan går indsamlingen?
Bedre end jeg kunne have drømt om.
Det går godt. Hygger I jer?
Ja. Det, du gør, er beundringsværdigt.
Mere end det. Det er fantastisk, hvordan hun har sørget for alt det...
Hallo?
Ja?
Jeg blev ringet op fra dette nummer i morges.
Hvem taler jeg med?
Victoria.
Jeg arbejder med rengøring.
Måske gav nogen dig mit nummer,
fordi du ledte efter en til at rengøre huset eller...
Hvad?
Er du Cayetanas mor?
Lu! Hvad foregår der? Har du set et spøgelse?
Kom med.
Hvordan kunne jeg ikke have regnet det ud?
Hun har tusindvis af Instagram-følgere! Hvordan...
Var hendes Burberry falsk?
Hun må have købt dem.
For hvilke penge? Hun er rengøringsdamens datter.
For fanden da...
Lu...
Hvem bliver donationerne overført til?
Den kælling. Det er noget lort.
Alle er her på grund af mig.
Ikke hende. Jeg lærer hende, hvad jeg...
-Den kælling. -Lad være.
Skab ikke en scene. Det bliver en skandale og ikke kun for hende.
Fald ned, vent, indtil festen er forbi.
I morgen kan du undersøge, hvordan folk kan få deres penge tilbage.
Bevar skuespillet indtil videre.
Jeg havde glemt, hvordan det føltes, når du var bekymret for mig.
Lad os gå.
-Hvor skal du hen? -Fandens.
Jeg står på listen.
Har du inviteret ham?
Mig? Hvorfor?
Jeg ved, hvad der foregår mellem jer.
Tror du, jeg er så naiv?
Spørg din ven Cayetana.
-Du står ikke på listen. -Jo. Jeg kender Cayetana Grajera.
Hvad laver du?
-Hvad laver han her? -Det må du sige mig.
Bed ham gå. Jeg er træt af ham!
Vidste du, han har talt med Guzmán?
Nu mistænker han os!
Hvad gør han?
Carla?
-Han er med mig. -Pis!
Hvad laver du her? Gå.
Hvor er Rebeca?
Gå nu. Jeg beder dig.
Beder du mig? Hvorfor så bekymret?
Samuel...
Er alt det her for fattige børn?
Det er mig, der er udsat.
Det sagde jeg til hende.
For hun skulle sværge på, at intet ville ske dig.
Han endte på hospitalet på grund af dig.
Du har set for mange film.
Det er dig, der ikke vil se, hvad der sker lige for næsen af dig.
Hvad så? Måske fortjente han at få tæsk.
Han tager hævn.
Og jeg har hverken bodyguards, skudsikker bil eller alarmsystem.
Du sagde, der ingen risiko var!
Hvis der sker min mor, Omar eller mig noget...
-Hvad? -Det vil være din skyld!
Azucena, hvor er kriminalinspektøren? Jeg skal tale med hende.
-Omar, de har anholdt en. -Hvem?
Vi har nået målet.
Jeg har nok til alt.
Det er vildt!
Jeg er glad på dine vegne.
-Så glad. -Cayetana.
Kan vi blive færdige?
Det har været en stor succes.
Jeg kunne ikke have gjort det uden dig!
Stop med at sige det.
-Jeg mener det. Jeg elsker dig! -Undskyld mig.
Skulle du ikke holde en tale?
-Kun hvis du vil. -Nej...
Hvis du har lovet det, så skal du.
Jeg har intet forberedt.
Det ville være min fornøjelse.
Hallo?
Godaften.
Godt...
Tak, fordi I er kommet i aften.
Fra bundet af mit hjerte, tak for jeres venlighed.
Det er svært at tro, der stadig er gode folk, vi kan stole på.
Og især tak til en vidunderlig kvinde...
En generøs og meget særlig ven.
Cayetana, giv hende en hånd.
Nej. Det behøver I ikke.
Tak.
Og en skide løgner.
Findes NGO'en overhovedet?
Den må være lige så falsk som dine historier om rejser over alt i verden...
Dit hus.
Dit venskab.
Din Ralph Lauren-kjole. Jeg ved ikke, hvem du stjal den fra.
-Lu, stop... -Og dine Instagram-følgere.
Hele dit liv er en løgn.
Ja, hun er datter af en rengøringsdame.
Hun narrede mig.
Godt gået.
Utroligt.
Det var alt sammen en løgn.
Bare rolig, jeg sørger for, at hun giver pengene tilbage.
Skøn aften. Jeg er træt af det. Træt af at foregive.
Af at smile falsk hele aftenen,
at foregive, at alt var okay.
Men intet er okay.
Især med Guzmán.
Vi har slået op.
Beklager, Laura. Jeg forsøgte.
Men det fungerede ikke.
Det var for hårdt.
Fordi din søde dreng var mig utro med en beduin.
Ja, han var mig utro. Utroligt.
Jeg ved ikke, hvordan jeg gør det, men jeg ender altid med at blive forrådt
og skuffet af de, jeg har støttet. Ikke sandt, Carla?
Men det er forbi.
I tager fejl, hvis I tror...
...I kan narre mig og slippe af sted med det.
For det sker ikke.
Så nu vil jeg skåle
for denne vidunderlige aften.
Og Carla knepper Samuel.
Hvad?
Skål.
Bliv ikke for sent oppe. Gå snart i seng.
Far...
Ja, skat?
Jeg var ikke ærlig før.
Hvad?
Hijabben.
Den var ikke fra en ven.
Og jeg vil være ærlig.
Jeg vil ikke behøve at skjule noget.
Hvad snakker du om?
Hijabben...
Hej. Det er lu. Det her vil måske interessere dig.
Hvad foregår der?
Ikke noget, far.
Godnat.
Hvad mener du?
Bliv ikke for sent oppe. Gå snart i seng.
Det er lagt op på internettet.
Hele skolen vil have set det nu.
Går du?
Ja, det her er vist forbi.
Beklager. Sikke et rod.
Bare rolig. Jeg vidste, det ville ske.
Sandheden kommer altid frem, ikke?
Lad os gå.
Ander.
Hvad?
Kig mig i øjnene.
Hvad?
Dræbte Polo Marina?
Hvad er det, du siger?
Kig mig nu i øjnene, og svar på spørgsmålet.
Dræbte Polo Marina?
Nej.
Selvfølgelig ikke.
Pis, okay.
Undskyld.
For fanden da...
Undskyld. Du må ikke tro, jeg er sindssyg.
Jeg kunne ikke glemme det. Jeg var nødt til at spørge. Jeg kunne ikke lade være.
Sig det ikke til Polo.
Kan jeg stole på dig?
Selvfølgelig.
Godt så...
Tag den...
Samuel, tag den.
Pis.
Tekster af: Jonas Winther Christensen