EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Den 1. juni, klokken 09.30, gikk du inn til skolens svømmebasseng.
Der var Marina.
Dere hadde en intens krangel,
til du plukket opp trofeet
og slo henne i hodet med det.
Hun døde ikke umiddelbart. Så du lot henne ligge og blø.
Det er det vi tror skjedde.
Men viktigere er det...
...at det er det dommeren tror.
Har du noe å si til ditt forsvar?
Nano?
Jeg henter deg tidlig fra skolen.
Du drar under festen,
og vi leverer klokken ti.
Hei. Hva er det?Har du kalde føtter?
Fortell meg om Marokko.
Om Asilah. Hvordan er det?
Det er lite.Litt skittent.
Veiene som fører dit er dårlige,
men det er en vakker strand der, like ved markedet.
En dag henter du meg hos vennene mine
og vi kan se den fantastiske solnedgangen sammen,
Jeg undersøkte hvor jeg kan få tak i medisiner,
og det er en klinikk der, hvor de trenger frivillige.
Jeg kan hjelpe folk som nettopp har fått diagnosen.
Jeg har vært gjennom det selv.
Ok, da henter jeg deg, men vi skal se på solnedgangen uansett.
Ok.
Beklager, Nano. Jeg er bare litt...
...nervøs.
Jeg trenger å klemme deg.
I morgen, ok?
Ok.
Hva skjedde?
-Er alt vel? -Hva tror du?
Tror du alt er vel?
To innbrudd i hjemmet vårt
av folk som leter etter gud vet hva siden du slapp ut av fengsel.
Litt av et sammentreff.
Broren din kunne ha blitt drept.
Hører du meg?
Både jeg og broren din kunne ha blitt drept.
Bryr du deg om oss?
-Bryr du deg? -Mamma!
La oss drikke en kopp te.
Jeg vil heller ha whiskey.
La meg se.
Kom igjen.
-For et rot. -På grunn av skjelvingen.
-Du eller mamma? -Begge to.
-Jeg er lei for det med klokken. -Ikke vær det.
-Den var ikke her. -Hvem har den?
Å.
Selvsagt.
Bra. Jo snarere du får pengene, desto snarere drar du.
Ikke sant?
Vi reiser vekk, ja.
Begge to.
I morgen.
-Hvorfor forteller du meg? -Jeg er lei løgn. Å ikke se deg i øynene.
-Jeg lover, fra nå av... -Aldri lyv igjen.
Jeg vil aldri høre på deg igjen.
Du er ikke broren min lenger.
Det er bare en liten fest for å feire skoleslutt.
-Får jeg virkelig ikke ta farvel med dem? -Kom hjem så snart du får karakterene.
Hvorfor får hun ikke dra? Hun har ikke gjort noe.
-Hun vil bare ta farvel. -Hold deg utenfor.
Hun vil bare si ha det.
Omar, ikke oppfør deg sånn.
Jeg gir blaffen. Jeg er lei av å høre på deg.
-Lei av... -Av hva?
Av faren din? Den som ga deg livet,
som oppfostret deg, matet deg, og til gjengjeld får han bare skam.
Ikke krangle, vær så snill.
-Jeg trenger ikke å dra. -Hun vil bare si ha det.
Greit.
Foreldre er invitert? Og brødre?
Siden du er så stor i kjeften, kan du dra.
Du kan si unnskyld til rektor.
-Jeg? -Ja, du.
I denne familien sier vi unnskyld for våre feil.
Vi forlater skolen med hodet hevet.
Du angrep familien min, din jævel. Du skal svi for det.
Vi hadde en avtale.
Som du brøt da du sendte pøbler for å stjele klokken.
Nå vil den koste deg en million.
-Du er sprø. -Det er du som er sprø.
Slik som du holder på, kommer dokumentene på nyhetene.
Da får du ingen penger.
Jeg er vant til fattigdom og elendighet. Hva med deg?
Hvordan vil du ta det å miste virksomheten din, huset og familien din?
Tenk deg om.
Én million.
Du har til klokken syv i morgen.
God morgen.
Kommer dere til festen?
-Den begynner syv. -Vi har ingenting å feire.
Vi har en time hos legen i morgen tidlig.
Har du ingenting å si lenger?
Jeg er glad i dere.
Jeg håper dere tilgir meg en dag.
Hva er det?
Tuller du?
Fant du den ikke?
-Lette de etter den? -Selvfølgelig. De lette over alt.
De ransakte hele leiligheten.
Jeg vet ikke.
Den typen er hjernedød. En risiko om vi betaler eller ei.
Ser du hva du har stelt i stand?
Nei, vi kan ikke gi etter.
Vi må ende det. Ellers ruinerer de oss.
-Har du virkelig kansellert Kroatia-turen? -Noen måtte gjøre det.
Eller forventer du at familiene våre reiser som om vi fortsatt er sammen.
La oss holde familiene utenfor til ting er avgjort.
Carla?
-Vi kan fortsatt ordne det. -Hvilken fantasi lever du i?
Hørte du henne?
Jeg spør deg igjen.
Skal du virkelig la han der stjele dama di?
Hun ignorerer meg.
-Hun lytter ikke. -Så slutt å snakke.
Vis at du elsker henne. Gjør noe.
Ja, det er nok enkelt for deg å si. Hva skal jeg gjøre?
Må jeg stave det for deg?
Guzmán.
Kan vi ta en prat?
Jeg tror Marina kommer til å flykte under festen.
Med pengene fra utpressingen?
Avslører du broren din nå som han tar andelen din?
Jeg gir blaffen i ham,
men jeg bryr meg om søsteren din.
-Ja, hun vil ikke høre på meg. -Ikke meg heller.
Du kan imidlertid gjøre noe. Varsle foreldrene dine. De kan stanse det.
Ja, det kan jeg, men jeg gidder ikke.
Hva mener du?
Hun kan flytte til månen hvis hun vil.
Jeg er lei av å passe på en som er så selvdestruktiv.
Hun får gjøre som hun vil. Kanskje hun lærer til slutt.
-Hun er søsteren din. -Og hun sviket deg. Hun sviket oss alle.
Hun ranet og utpresset oss med broren din. Hvorfor snakker du ikke med ham?
Av samme grunn.
Du vet at de fortjener konsekvensene.
Hei.
-Vet du noe om... -Omar?
Jeg får ikke treffe ham heller.
Hva skjer, gutter? Siste dag på skolen!
Olé.
Hvorfor er alle så nedfor?
Det er jeg som stryker i fire fag. Dere besto prøvene, og ser bare deppa ut.
Kom igjen, ta en slurk. Du burde feire.
Nei.
Vil du ha litt?
Vet du hva Nano gjør?
Han er opptatt med å være rå, som vanlig.
Broren din er helt konge. Han får en fremtid nå.
Og vi to kan bo ved stranden i Marokko nå i sommer. Hva mer kan en ønske seg?
Opp med humøret, mann!
Ikke drikk opp hele flasken, da!
-La meg... -Ikke våg deg.
-La meg hjelpe. -Hjelpe?
Vet du hva du har gjort med familiene våre?
Du burde skamme deg, slik du sviker folk.
De klarer seg, Carla. Bedriften fortsetter om faren din betaler.
Akkurat. Som om vi kan stole på typen din.
-Hva om han gir det til avisene? -Det gjør han ikke. Jeg lover.
Ja, og du tror jeg stoler på deg?
Klokken er i gode hender.
Har du den?
Marina har den.
-Sa hun det? -Nesten.
Hva er det hun driver med?
Hun flykter med broren til Samuel. De har sikker planlagt dette sammen.
Når drar hun?
Foreldrene mine følger med, så sikkert under festen.
-Hun kommer nok ikke innom hjemme. -Hvorfor spør du?
Det betyr at hun har klokken her.
Skal du ikke skifte?
Etterpå.
Jeg utsetter det så lenge som mulig. Det er siste dag i skoleuniform.
Ser vi hverandre igjen?
Faren min får meg til å bytte skole nettopp for å unngå deg.
Vel, hvordan går det med det lykkelige paret?
-Hva gjør du her? -Jeg bidrar med litt glamour.
Vel, mye glamour, på vegne av feiringen. For ellers ser det billig ut her.
Hvor skal du, Nadia?
Jeg står ikke i veien for forholdet eller en lykkelig slutt.
Ikke gå, da.
Jeg mener det. Hun er da svært vanskelig.
-Dette blir vrient for deg. -Er du fornøyd?
Ja.
Hvorfor skulle jeg stå i veien for dere?
Når det kommer til stykket, var det aldri noe mellom oss.
Hva er poenget ditt?
Ingen poeng, Guzmán.
Jo da, av og til kommer konkurranseinstinktet frem,
selv om premien ikke er verdt det.
AVSLUTNINGSSEREMONI
To glass, takk.
Nei, ingen punsj. Ellers takk.
Se her.
Ta en slurk.
Distraher kelneren, ok?
Unnskyld,
har du noen flasker eller noe...
Hallo.
Klarer du å lirke opp et skap?
Hvorfor skulle jeg kunne det?
Ok da, man lærer alt mulig i livets skole.
Polo har bilder av meg på mobilen sin.
Han er så bitter, og jeg er redd han vil legge dem ut.
-Da får han bank av meg. -Det gjør det bare verre.
Kan du skaffe ryggsekken hans?
Den er i skap 134. Vær så snill.
Jeg skal se hva jeg klarer.
Unnskyld.
-Kan vi ta en prat? -Det er ingenting å snakke om.
Bare et øyeblikk. Jeg har et tilbud så Nadia ikke må forlate skolen.
Hvis du lar henne bli, kan jeg love deg
at jeg holder avstand. Ikke engang hilse.
-Har du gått lei av henne? -Nei.
Nei.
Vi vet begge at vi ikke har noen fremtid sammen.
Hun har derimot en fremtid på denne skolen.
Du kan stole på meg.
Jeg har mange feil...
...men jeg holder mitt ord.
-Jeg må tilbake. -Faen.
Blir det alltid sånn? Blir du aldri fri fra faren din?
Hva med faren din? Hvor mange kamper har du til sommeren?
-Hvor mange av dem vil du egentlig spille? -Jeg vil bare være med deg.
Det er håpløst.
Faren min følger med meg.
Jeg er kun alene når han er i banken om ettermiddagen.
Ti minutters frihet. Det er alt jeg har.
For én elev i det nest siste året,
representerer trofeet ikke bare en tilfredsstillende prestasjon,
men også et stipend til å studere ved vår beste high school i Florida.
Deretter kan vinneren studere ved et Ivy League-college.
Og vinneren er...
...Marina Nunier.
Hallo.
Tusen takk for premien, men jeg tror noen andre fortjener den mer.
Jeg har ikke mye å være stolt over i år.
Jeg benytter heller anledningen til å si unnskyld.
Unnskyld til alle jeg har såret.
For å ha skuffet de jeg elsker mest.
Og den som vekket så mange følelser på kort tid.
Jeg prøvde å stoppe alt.
Jeg prøvde...
...å være en god datter. En god søster.
Jeg prøvde å leve opp til følelsene dine, Samuel.
Skulle ønske vi hadde tidsmaskinen vår, så vi kunne begynne på nytt.
Jeg var meg selv.
Sta og ikke redd for farer.
Og...
...havnet alltid i trøbbel.
Jeg beklager.
Hva gjør du her?
Hva med deg?
Jeg måtte tenke litt, Samuel.
Marina...
...ikke dra.
Vær så snill.
Ikke for min del.
Du må gjøre det for deg.
Så du hvordan folk så på meg?
Jeg har ingenting her. Ingen.
De hater meg alle sammen. Med god grunn.
Jeg hater deg ikke.
Ikke fordi jeg ikke vil. Fordi jeg ikke kan.
Hvis jeg har tilgitt deg for hva du gjorde,
kan de andre det og.
-Jeg fatter ikke hvordan. -Ikke hvis du flykter. Ikke sånn.
Iallfall ikke etter å ha utpresset familien din.
Og å kaste bort fremtiden for en fyr du ikke kjenner.
Ikke gjør noe du kommer til å angre på resten av livet.
Vær så snill.
Nei.
TILGI MEG, NANO. JEG KAN IKKE GJØRE DETTE.
JEG KAN IKKE FLYKTE. JEG BEKL
Jeg er på vei.
Jeg er usikker på dette.
Jeg vet ikke.
Hvor er du?
Jeg er ved svømmebassenget.
Ok, jeg er der om ett minutt. Bli der.
-Guzmán. -Hva er det?
Hun reiser for godt. Du må gjøre noe.
-Hvem? -Marina.
Jeg snakket med henne nå.
La meg være i fred.
-Vær så snill! -La meg være i fred.
Fikk du tak i ranselen?
-Du åpnet ikke skapet? -Jeg ville ikke. Det er Marinas skap.
Hva så?
Jeg spør deg fordi det er viktig for meg.
-Du kan fortsatt... -Jeg vil ikke.
Jeg er ikke en løpegutt, som gjør alt du ber om.
Vil hun pule? Så puler vi.
Vil hun ha en ransel? Så stjeler jeg for henne.
Nei.
-Hva feiler det deg? -Jeg er lei av det, Carla.
Du må se meg som likeverdig.
Jeg vil være kjæresten din, på ekte.
Jeg vet jeg er fattig, og du en markise,
og at slike forhold kun skjer i Disney-filmer,
men skal vi prøve, må det være ekte.
Vi må satse alt.
Jeg vil ikke brukes som gigolo, tyv eller noe.
Du kan le så mye du vil.
Kan jeg si noe uten at det høres ut som om jeg bruker deg til sex og slikt?
Jeg ble tent på deg nå.
-Hva gjør du her? -Gi meg klokken, Marina.
Hva for noe?
Gi meg klokken, er du snill. Hører du ikke?
-Gi meg klokken. -Nei.
Vær så snill, Marina. Gi meg klokken!
Hvorfor blander du deg inn?
-Du stjal fra kjæresten min! -Dere er ikke sammen lenger!
Hva sier du?
Å...
Du tror at ved å få klokken tilbake, vil hun være sammen med deg igjen? Jøss.
Hva ler du av, Marina?
Hva faen ler du av? Vet du hva du er?
Hæ? Vet du hva du er?
Du er bare en jævla tyv!
Ja! Du sviker dine egne for den første typen på gaten, din drittsekk!
-Ja! Pass deg. -Vet du hva kjæresten din gjør?
Faller for den første fra gaten. Hun bruker deg.
-Ikke kødd nå. -Det blir verre. Vet du hvorfor?
-Du får henne aldri igjen. -Gi meg klokken.
-Hun bruker deg, Polo. -Er den i lommen din?
-Hun bruker deg. -Gi meg klokken, Marina!
Hun bruker deg, Polo!
Som alle gjør! Broren min og! Du er bare en nikkedukke!
Du er ynkelig.
Faen.
Hva faen?
Hva har skjedd?
Hva har du gjort?
Jeg vet ikke.
-Jeg tror ikke hun puster. -Hvem puster ikke?
Så noen deg?
Polo. Så noen deg?
Bra.
Vi må bli kvitt blodet.
Ok. Hendene dine. Gi meg hendene dine.
Faens skjorte.
-Christian. -Hva?
Kan du låne ham en skjorte?
-Kan du forklare... -Hent en skjorte!
Se på meg!
Bli kvitt trofeet.
Ingen får se deg med det. Hører du?
Hvem i helvete har sluttet å puste?
Polo! Hvem har sluttet å puste?
Marina.
Kan jeg få alles oppmerksomhet, vær så snill?
Dere må forlate rommet pent og rolig.
Det har vært en ulykke.
Jeg gjentar, forlat rommet pent og rolig.
Tusen takk.
-Ro deg ned, for faen. -Hvordan kan jeg gjøre det?
Politiet snakker med alle. Det blir min tur og.
Bare ikke si et ord.
-Du har ikke sett noe. -Jo, han drepte Marina for faen.
Da er jeg medskyldig.
Du vil være sammen med meg, sant? Å være en av oss.
Å behandles som likeverdig.
Da må du vite at vi alltid beskytter hverandre. Alltid.
Slik som Polo gjorde.
Som han gjorde for meg. Han hadde ikke trengt det hvis du hadde åpnet skapet.
Du innser hva du har gjort, sant?
Dette er mye mer alvorlig, for pokker!
Vil du ha en Disney-film?
Du har nettopp fått livets sjanse.
Tenk deg om.
Unnskyld, heter du Guzmán?
Ja.
-Kan vi snakke sammen? -Med meg?
-Bli med meg. -Hvor er søsteren min?
-Guzmán. -Hvor er søsteren min?
-Slapp av og bli med meg. -Hvor er søsteren min?
Hvor er søsteren min?
-Slapp av. La oss snakke litt. -Hvor er søsteren min for faen?
Polo.
Ble du kvitt...?
Bra.
De finner ut av det under forhøret. Jeg bare vet det.
Nei, hør på meg.
Du gikk hjem fordi du var full.
Så ba jeg deg om å komme fordi noe alvorlig hadde hendt.
Gjenta det.
Polo. Gjenta det.
Jeg var svært full og gikk hjem.
Mødrene mine var ute på restaurant.
Kjæresten min, Carla, ringte og sa noe alvorlig hadde hendt.
Så gikk jeg tilbake til skolen.
-Når forlot du festen? -Jeg vet ikke.
-Rundt ni, tror jeg. -Og du gikk rett hjem?
Kan noen bekrefte klokkeslettet du kom hjem?
Det var ingen hjemme.
Har dere overvåkingskameraer hjemme?
Kanskje vi kan sjekke dem for å bekrefte dette.
Er jeg mistenkt?
Bare en rutinesjekk. Ikke noe å bekymre seg for.
Hvis kameraene bekrefter dette, er alt i orden.
Da er vi ferdig.
Er det greit?
Er noe i veien?
Jo. Det er greit, det.
Hei du.
Hva sier du til å utarbeide sommerplanen senere?
Ingen hastverk.
For å tenke på noe annet.
Jeg er ikke interessert i turneringer. Jeg vil være her i sommer.
Jeg vil ikke spille tennis.
Det er forferdelig å miste en klasse- kamerat. Jeg kan ikke forestille meg det,
men livet går videre.
Uansett hvor vanskelig det er, fortsetter livet videre.
Jeg vet, og jeg vil at det skal fortsette,
men jeg vil at det skal være livet mitt.
Jeg vil ikke spille tennis igjen, pappa.
Det er over.
Gå til ham.
Takk for at du kom.
Jeg er glad i deg.
Kameraene viser at jeg kom mye senere.
De vil finne det ut og arrestere meg.
Det var jævlig dumt å si at jeg gikk hjem.
-Det var idiotisk. -Nei. Du var full.
Det kunne ha tatt lengre tid enn du trodde.
Vi kan finne på noe.
Du ender ikke opp i fengsel.
Det var et uhell.
Se på meg.
Det som skjedde var et uhell.
-Du straffes ikke for det. -Jeg drepte henne.
Jeg ble rasende. Du kjenner meg.
-Tullsnakk. -Jeg blir straffet.
Vi må holde hodet kaldt.
Hvorfor hjelper du meg?
Fordi du hjalp meg og reddet familien min.
Hør på meg. Vi to er ikke sammen.
Vi hater hverandre til og med.
Dermed hadde du ingen motiv.
Ingen interesse i klokken.
Det gir ingen mening. Du hadde ingen motiv.
Ingen kommer til å mistenke deg.
Vi er ikke sammen.
Hvor er Marina?
Hvor er liket hennes? Jeg vil ta farvel.
-De må utføre en obduksjon. -Jeg gir blaffen i det!
Jeg vil se datteren min!
-Hva er det dere ser på? -Mamma. Det holder.
Guzmán.
Hvor er Marina?
Hvor er hun?
-Omar. Jeg går en snartur til banken. -Ok.
Har du ti minutter?
Jeg dekker for deg. Til pappa kommer igjen.
Kom.
Klarer ikke å slutte å tenke på den jenten.
Hva ville jeg ha gjort om det var deg?
Alt er vel, pappa.
-Jeg har aldri likt den skolen. -Hva har skolen med det å gjøre?
-Det kunne ha skjedd hvor som helst. -Vil du fortsette?
Det er greit.
Du kan fortsette til neste år hvis du vil.
Jeg vil bare ikke høre om den gutten igjen. Hold deg unna ham.
Du må kun fokusere på studiene. Du kan fortsette på skolen.
Bare på én betingelse.
Nei.
Jeg fortsetter uten betingelser.
Jeg vil være en vanlig elev, som de andre.
Vet ikke om det skjer noe med Guzmán, en annen, eller ingen,
men hvis jeg fortsetter, er det uten betingelser.
Ser du hvordan de har endret deg?
Kanskje jeg ikke har endret meg, pappa.
Kanskje det ikke var meg.
Det var en jente som bare ville gjøre foreldrene stolte.
Kanskje jeg er annerledes.
-Sånn som søsteren din? -Nei.
Jeg vet ikke hvem jeg er,
men det skal jeg finne ut.
Jeg håper du og mamma kan godta det, og være glad i meg...
...men jeg kommer til å være meg selv, pappa.
Vi vet hvem som drepte henne.
Den 1. juni, klokken 09.30,
gikk du inn til skolens svømmebasseng.
Der var Marina.
Dere hadde en intens krangel
til du plukket opp trofeet,
og slo henne i hodet med det.
Hun døde ikke umiddelbart. Så du lot henne ligge og blø.
Bli med meg.
Det er det vi tror skjedde.
Men viktigere er det
at det er det dommeren tror.
Du sparer oss mye arbeid hvis du sier hvor våpenet ligger,
trofeet.
Det stemmer.
Dere har ingen beviser. Ingenting.
Det er ham. Du er arrestert for drapet på Marina Nunier.
-Hva? -Hold ham.
Hva i helvete er det du sier?
-Grip ham. -Hva i helvete sier du?
Se meg i øynene og si det igjen!
Vi har et vitne. Broren din.
Et motiv.
Ifølge meldingen hennes, ombestemte hun seg angående flukten.
Derfor drepte du henne.
Du vet at jeg aldri ville skadet Marina.
-Ta ham! -Jeg ville aldri skadet Marina!
Hun døde for klokken.
Minnepennen hadde informasjon om faren, og vi krevde penger for den.
De gjorde innbrudd hos meg. Angrep broren min.
Kom igjen! Se meg i øynene!
Marina beholdt klokken. Noen drepte henne og tok den.
En av de rike jævlene. Markisen, for eksempel. Hun hadde mest å tape.
Vi har verken klokken eller noe bevis på utpressing.
Du har mobiltelefonen jeg brukte til å ringe fyren.
Du har ingen bevis på det du sier.
Selvsagt. Jeg trenger bevis for å anklage de rikingene.
Frokosten er klar.
Er alt vel, skatt?
Jeg har det bra.
Omsider.
Alt er over.
Kom. Vi har gode pannekaker til frokost.
Har du noe å si til ditt forsvar?
Ja.
Dra til helvete.
Vi kan ta med maten hjem.
Du har fått nok.
Faens jævel.
Hadde ikke du begynt på skolen, hadde det ikke skjedd.
-Er det min skyld? -Din og broren din.
Du introduserte dem, sant?
-Du må leve med det. -Du kunne stanset det.
Du gjorde ingenting. Så hvis du vil ha en syndebukk,
-kan du se i speilet. -Hva sier du?
Hei! Det holder, Guzmán!
Det er best for deg om du aldri vender tilbake til skolen.
Du har hørt så ofte at du eier verden at du tror på det.
Vi sees i klasserommet.
Hvis de slipper deg inn.
Guzmán.
Hva driver du med? Kom deg ned, er du snill.
Samuel hadde rett.
Hadde jeg snakket med familien min, hadde hun vært i live.
Nei.
Det er bare morderen som er skyldig. Ingen andre.
Søsteren min er død.
Jeg vet det, kjære.
Jeg vet hvor vondt det er.
Fordi hvis noe hadde hendt deg, ville livet mitt vært over.
Det samme gjelder foreldrene dine.
Så vær så snill...
...ikke forårsak mer smerte, ok?
Og kom deg ned for pokker.
Jeg trenger å holde deg.
Kom.
Guzmán!
Vær så snill.
Kom.
Gjør du noe sånt igjen, tar jeg livet av deg selv.
Takk.
Du er alltid der.
Hvor ellers skulle jeg være?
Jeg trenger deg.
Nei.
Jeg trenger deg, Lu.
KOMMER DU? VI VENTER PÅ DEG
Det er min skyld.
Broren min er arrestert på grunn av meg.
Jeg var så sint at jeg trodde han var i stand til det.
-Du kan ikke klandres. -Jeg anklaget ham.
-Og han er uskyldig. -Jeg vet.
Det må gå an å bevise at det ikke var ham.
Selv om vi hadde sett morderen med egne øyner, hvem ville trodd på oss?
-Det gjør ingen nytte. -Jeg trenger din hjelp.
Min bror. Din bestevenn.
Vi må gjøre hva vi kan.
Det må finnes noe slags bevis.
Du må hjelpe meg.
KOMMER DU?
Tekst: Mario Budal