EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Den första juni, kring klockan 21.30
kom du till skolans simhall.
Marina var där.
Ni grälade, allt häftigare.
Sen lyfte du upp trofén
och slog henne i bakhuvudet med den.
Hon dog inte genast. Det betyder att du lämnade henne där.
Lät henne förblöda.
Det här är vår teori,
och framför allt
domarens teori.
Har du nåt att säga till ditt försvar?
Nano?
Jag hämtar dig från skolan lite tidigare.
Smit från festen
och så överlämnar vi klockorna vid tio.
Vad är det?
Kalla fötter?
Berätta om Marocko.
Om Asilah. Hur är det där?
Det är litet.
Lite smutsigt.
Man kommer bara dit med bil längs små skitvägar,
men det finns en vacker strand alldeles nära marknaden.
En dag hämtar du mig från mina vänner
och så ser vi solnedgången tillsammans.
Jag kollade upp var jag kan få tag på medicin,
och det finns en klinik i närheten där de behöver volontärer.
Jag kan hjälpa såna som precis fått sin diagnos.
Jag vet hur det känns.
Okej, jag hämtar dig sen. Vi ska se den där jäkla solnedgången.
Okej.
Ledsen, Nano. Jag är bara lite...
Nervös.
Jag behöver en kram.
Imorgon, okej?
Okej.
Vad hände?
Är du okej?
Vad tror du?
Tror du att vi är okej?
Det här är andra gången vi haft inbrott av folk som letar efter Gud vet vad,
sen du släpptes från kåken.
Vilket sammanträffande.
Din bror kunde ha dött.
Lyssnar du på mig?
Din bror kunde ha dött! Jag kunde ha dött!
Bryr du dig ens om oss?
-Bryr du dig? -Mamma!
Ska vi ta lite örtte?
Jag föredrar nog whisky.
Får jag se?
Kom igen.
-Vad hon ställt till det. -Skakade.
-Du eller hon? -Båda två.
Ledsen för det med klockan.
Var inte det.
-Den var inte här. -Vem har den?
Det är klart.
Bra. Ju fortare du får pengarna desto fortare drar du.
Visst?
Vi drar härifrån.
Båda två.
Imorgon.
-Varför säger du det här? -Är trött på att ljuga.
På att inte kunna se dig i ögonen.
-Från och med nu... -Ska du aldrig mer ljuga för mig,
för jag tänker aldrig mer lyssna på dig.
Du är inte längre min bror.
Det är bara en liten skolavslutningsfest.
Ska jag inte få ta farväl av mina klasskamrater?
Du kommer hem så fort de delat ut betygen.
Varför får hon inte gå?
Hon har inte gjort nåt. Hon vill bara ta farväl.
Sköt du ditt.
Hon vill bara ta farväl.
Börja inte nu, Omar.
Jag bryr mig inte. Jag är trött på dina fasoner.
-Trött på... -På vad?
På din far? Den som gett dig livet,
som uppfostrat dig, gett dig mat och som du dragit skam över som tack?
Snälla, bråka inte. Får jag inte, så går jag inte.
Hon vill bara ta farväl.
Okej.
Så föräldrar är välkomna? Och bröder?
Eftersom du är så pigg på att prata följer du med.
Då kan du be rektorn om ursäkt.
-Jag? -Ja.
I vår familj ber man om ursäkt när man gjort nåt fel.
Vi lämnar den där skolan med stolthet.
Du gav dig på min familj, din jävel. Det kommer kosta dig...
Vi hade ett avtal.
Och det bröt du när du skickade nån att stjäla klockan.
Nu steg priset till en miljon.
-Du är galen, grabben. -Det är du som är galen.
Så som du håller på kommer de där dokumenten att nå pressen.
Och då får du inte en cent.
Jag är van vid att vara fattig och leva i skiten. Hur är det med dig?
Hur tror du det känns när du förlorat din verksamhet,ditt hem, din familj?
Tänk efter lite, grabben.
En miljon.
Du har tid till kl. sju imorgon.
God morgon.
Kommer ni på festen?
-Den börjar klockan sju. -Vi har inget att fira.
Imorgon bitti ska vi träffa läkaren.
Har du inget att säga?
Jag älskar er så.
Jag hoppas att ni förlåter mig en dag.
Hej. Vad?
Du skojar?
Hur kan du inte ha den?
Letade de efter den?
Det är klart. De letade överallt.
De vände upp och ner på stället.
Jag vet inte.
Den där killen kan sätta dit oss alla, oavsett om vi betalar.
Inser du vad du har gjort?
Nej, vi kan inte ge efter.
Vi måste sätta stopp för det här.
Har du ställt in resan till Kroatien?
Nån var tvungen att göra det.
Eller trodde du att våra familjer skulle resa ihop som om vi ännu var ett par?
Lämna dem utanför detta tills saker och ting är definitiva.
Carla?
Vi kan kanske lösa det.
Vad lever du i för fantasivärld?
Hörde du?
Jag frågar dig igen, Polo.
Tänker du faktiskt låta den där killen sno din flickvän?
Ser du inte hur hon ignorerar mig?
-Hon lyssnar inte. -Sluta prata, då.
Visa henne att du älskar henne. Agera. Gör nåt!
Visst. Det är lätt för dig att säga.
Hur?
Måste jag bokstavera det för dig?
Guzmán...
Kan vi prata?
De tänker säkert smita under festen.
Med pengarna de tvingat till sig?
Din bror tar din andel och du tjallar på honom?
Jag skiter i honom.
Men jag bryr mig faktiskt om din syster.
Hon lyssnar inte på mig.
Inte mig heller.
Men du kan göra nåt.
Du kan prata med dina föräldrar. De kan stoppa det.
Skulle jag kunna göra.
Men nej.
Vad menar du?
Hon kan flytta till månen. Jag är trött på henne.
Trött på att se efter nån som jämt vill hoppa utför ett stup.
Låt henne hoppa, då. Överlever hon lär hon sig kanske nåt.
-Hon är din syster. -Och tjejen som lurade dig.
Dig, mig, hela min familj.
Hon stal från oss, pressade oss på pengar. Med din bror.
Varför inte gå till honom?
Du har samma skäl som jag.
Du vet att om nåt händer dem så förtjänar de det kanske.
Du.
-Vet du nåt om... -Omar?
De låter mig inte träffa honom.
Läget, killar? Sista dan!
Olé.
Vad hänger ni läpp för?
Kom igen, jag är den som kuggades i fyra kurser.
Ni klarade er, ändå ser ni ut som om nån mördat era föräldrar.
Ta en sup - vi har mycket att fira.
Nej.
Ska du ha?
-Vet du vad Nano sysslar med? -Han är fantastisk.
Din bror är lysande, Samu. Nu har han ju en framtid.
Och du och jag, ett hus i Marocko, på stranden
i sommar. Vad mer kan man begära?
Gaska upp dig!
Hördu, ta inte allt!
-Låt mig. -Du skulle bara våga.
-Låt mig hjälpa dig. -Hjälpa?
Vet du vad du gör mot våra familjer?
Du borde skämmas som sviker dina egna såhär.
De klarar sig, Carla.
Om din far betalar. Ni har gott om pengar.
Som om vi kan lita på din pojkvän.
-Tänk om han går till pressen? -Det gör han inte, det lovar jag.
Som om jag skulle tro på dig!
Klockan är i säkra händer.
Har du den?
Din syster har den.
-Sa hon det? -Så gott som.
Vad tror hon att hon sysslar med?
Hon tänker rymma med Samuels bror.
De planerade det säkert ihop.
När sticker hon?
Mina föräldrar håller koll på henne, så säkert under festen.
Hon åker knappast hem emellanåt.
Varför frågar du?
Det betyder att hon har klockan här.
Ska du inte byta om?
Om en stund.
Jag drar ut på det så länge jag kan.
Sista gången jag bär den här.
När kan vi träffas igen?
Om pappa tvingar mig byta skola är det för att hålla mig borta från dig.
Ser man på. Hur är det med de lyckliga tu?
-Vad gör du här, Lu? -Jag bidrar med lite glamour,
eller massor med glamour, till den här festen.
Det ser faktiskt rätt billigt ut.
Varför går du, Nadia?
Jag är inget hinder för er relation och ert lyckliga slut.
Du behöver inte gå.
Jag menar det, gumman. Vad hon är besvärlig.
-Det kommer att bli svårt för dig. -Är du nöjd nu?
Ja.
Vem är jag att komma emellan er två?
Det fanns trots allt inget mellan oss.
Vad är haken?
Ingen hake, Guzmán.
Ibland tar tävlingsmänniskan i mig över,
även om priset inte är värt det.
GRATTIS TILL SOMMARLOVET
Ge oss ett par minuter.
Nej, ingen bål. Tack.
Titta.
Ta en drink.
Distrahera kyparen. Okej?
Ursäkta mig,
har du några flaskor eller nåt...
Hej.
Vet du hur man bryter upp ett skåp?
Varför skulle jag det?
Jag kan allt. Så är det när man gått i livets hårda skola.
Polo har lite bilder på mig i sin telefon. Han kanske lägger ut dem på nätet.
Han är så bitter.
-Jag bankar skiten ur honom. -Nej, det gör bara saken värre.
Kan du sno hans ryggsäck åt mig?
Den ligger i skåp 134. Snälla.
Jag ska se vad jag kan göra.
Ursäkta mig.
Kan vi prata lite?
Det finns inget att prata om.
Det går fort. Jag vill föreslå ett avtal så Nadia inte behöver lämna skolan.
Om du låter henne gå kvar svär jag vid allt som är heligt
att hålla mig borta från henne.
-Har du tröttnat på henne? -Nej.
Nej.
Men du vet lika väl som jag att vi inte har nån framtid ihop.
Men hon kan få en framtid i den här skolan.
Du kan lita på mig.
Jag har många fel och brister.
Men jag håller det jag lovar.
-Jag måste tillbaka. -Helvete!
Kommer det alltid att vara såhär? När blir du fri från din far?
Och du från din?
Hur många matcher spelar du i sommar?
Och hur många av dem vill du verkligen spela?
Jag vill bara vara med dig.
Det är kört för oss.
Min far vakar över mig som en hök.
Han lämnar mig ensam en gång om dan när han går till banken.
Tio minuters frihet. Det är allt jag kan erbjuda i sommar.
För en av eleverna i näst sista året,
innebär den här trofén mer än ett väl utfört arbete.
Den innebär även ett stipendium till vår gymnasieskola i Florida.
Efter det har hen chans att komma in på ett fint universitet.
Och vinnaren är...
Marina Nunier.
Hej.
Tack för priset, men det finns nån annan som förtjänar det mer.
Jag har inte gjort mycket att vara stolt över i år.
Så jag vill ta tillfället i akt och be om ursäkt.
Förlåt för allt jag har ställt till med.
För att jag svek dem jag älskar mest.
Och den som fick mig att känna så mycket på så kort tid.
Jag försökte stoppa det.
Jag försökte...
...vara en god dotter, en god syster.
Jag försökte leva upp till dina känslor, Samuel.
Jag önskar att jag kunde resa i tiden och börja om från noll.
Men jag var mig själv.
Jag var envis, orädd.
Och,
jag råkade alltid i trubbel.
Förlåt mig.
Vad gör du här?
Och du?
Jag behövde få tänka, Samuel.
Marina,
stanna.
Snälla.
Inte för min skull.
Men för din egen.
Såg du hur folk såg på mig?
Jag har inget här. Ingen.
Alla hatar mig, och jag förstår dem.
Jag hatar dig inte.
Inte för att jag inte vill, men jag kan inte.
Om jag lyckats förlåta dig efter allt du gjort mot mig,
kan de andra göra det också.
Hur ska det gå till?
Att fly löser inget.
Allra minst efter utpressningen.
Och efter att du slösat bort din framtid för en kille du inte känner.
Gör inget som du får ångra resten av livet.
Snälla.
Nej.
FÖRLÅT MIG, NANO, MEN JAG KAN INTE GÖRA DET HÄR.
JAG KAN INTE ÅKA, FÖR
Jag är på väg.
Jag känner mig osäker på det här.
Jag vet inte.
Var är du?
Jag är i simhallen.
Okej, jag är strax där. Gå ingenstans.
-Guzmán. -Vad gör du?
Vi pratade och hon tänker dra för gott. Gör nåt!
-Vem? -Marina.
Hon tänker åka.
Lämna mig ifred.
-Gå. Låt mig vara. -Snälla!
Fick du tag på ryggsäcken?
-Fick du inte upp skåpet? -Jag ville inte.
Det där är Marinas skåp.
Och?
Jag bad dig för att det betyder mycket för mig.
-Du kan fortfarande... -Jag vill inte.
Jag är inte din knähund som gör som du befaller.
Vill hon knulla? Vi knullar.
Vill hon få en ryggsäck stulen? Jag stjäl den åt henne.
Nej.
-Vad är det med dig? -Jag har fått nog, Carla.
Jag vill att du ser mig som en jämlike.
Jag vill vara din pojkvän, på riktigt.
Jag vet att jag är fattig, du en markisinna,
och att vårt förhållande bara skulle funka i en Disneyfilm.
Ska vi försöka ska vi göra det på allvar. Med allt att vinna och allt att förlora.
Jag vill inte vara din gigolo, din tjuv eller nån du kan utnyttja.
Så skratta om du vill.
Får jag säga nåt utan att du tror att jag ser dig som en gigolo?
Eller nån jag kommer till för sex eller tjänster?
Ditt tal gjorde mig upphetsad.
Vad gör du här?
Klockan, Marina. Snälla.
Vad?
Ge mig klockan, är du snäll. Hör du inte?
-Ge mig klockan. Ge mig... -Nej.
Ge mig den där jävla klockan!
Varför lägger du dig i det här?
-Du stal av min flickvän! -Hon är inte det längre!
Vad?
Så...
Du tänkte att om du bara tar tillbaka klockan åt henne
tar hon tillbaka dig? Helvete!
Vad skrattar du åt, Marina?
Vad fan skrattar du åt? Vet du vad du är?
Va? Vet du vad du är?
En satans tjuv är vad du är!
Ja! Du sviker dina närmaste för första bästa kille från slummen.
-Ja! Sluta! -Vet du vad din flickvän gör?
Faller för första bästa kille från slummen. Hon utnyttjar dig.
-Sluta jävlas. -Det blir värre. Vet du varför?
-Hon går inte tillbaka till dig. -Ge mig klockan.
Hon utnyttjar dig.
Har du den i fickan? Svara.
-Hon utnyttjar dig. -Ge mig klockan!
Hon utnyttjar dig, Polo.
Precis som alla andra! Som min bror! Du är deras nickedocka!
Jag tycker synd om dig.
Helvete.
Vad fan?
Vad hände?
Vad har du gjort, Polo?
Jag vet inte.
-Men hon andas nog inte. -Vem andas inte?
Såg nån dig?
Såg nån dig, Polo?
Bra.
Nu tvättar vi av dig. Kom.
Ge mig dina händer.
Jävla skjorta.
-Christian. -Vad?
Har du en skjorta till honom?
-Kan ni förklara... -Fixa fram en!
Se på mig!
Gör dig av med trofén.
Ingen får se dig med den. Hör du mig?
Vem fan är det som inte andas?
Polo! Vem fan är det som inte andas? För helvete!
Marina.
Kan jag få er uppmärksamhet, tack?
Ni måste lämna salen, lugnt och sansat.
Det har skett en olycka.
Jag upprepar, lugnt och sansat.
Tack så mycket.
-Kan du lugna ner dig? -Hur kan du be mig göra det? Fan!
Polisen pratar med alla. De kommer att kalla mig också.
Du säger inte ett ord.
-För du såg inget. -Det gjorde jag! Han dödade Marina!
Det vore att undanhålla sanningen!
Du vill vara min pojkvän, eller hur? En av oss.
Bli behandlad som en jämlike.
Då ska du veta att såna som vi skyddar varandra.
Som Polo gjorde.
För min skull.
Och om du hade öppnat skåpet hade han inte behövt göra det.
Du inser väl vad du har gjort?
Det här är mycket allvarligare!
Vill du ha din Dinseyfilm?
Nu har du ditt livs chans.
Förvalta den väl.
Ursäkta mig, är du Guzmán?
Ja.
-Kan vi talas vid? -Varför det?
-Följ med mig, är du snäll. -Var är min syster?
-Guzmán. -Var är min syster?
-Lugna dig. Följ med mig. -Var är min syster?
Var är min syster, sa jag!
-Lugna ner dig, Guzmán. Vi ska prata. -Var fan är min syster?
Polo.
Gjorde du dig av med...?
Bra.
De kommer att fatta det när de förhör mig.
Nej, lyssna på mig.
Du gick hem, för du var packad.
Sen sms:ade jag dig och bad dig komma, eftersom nåt hemskt hade hänt.
Upprepa.
Upprepa det, Polo.
Jag var packad och gick hem.
Mina mammor hade gått ut på middag.
Carla, min flickvän, ringde och sa att nåt hemskt hänt.
Sen gick jag tillbaka till skolan.
-När lämnade du festen? -Jag vet inte.
-Kring nio, tror jag. -Och du gick raka vägen hem?
Kan nån bekräfta tiden när du kom hem?
Det var ingen hemma.
Finns det övervakningskameror utanför er byggnad?
Kanske vi kan kolla dem och bekräfta din ankomst.
Misstänker ni mig?
Nej, det här är ren rutin. Inget att oroa sig för.
Om kamerorna bekräftar tiden du uppgett är det ingen fara.
Vi är klara.
Är det okej med dig?
Är nåt på tok?
Ja, jag mår bra.
Du...
Ska vi gå igenom sommarens schema senare idag?
Ingen brådska.
Så får vi annat att tänka på.
Jag vill inte tävla i nåt mästerskap.
Jag vill stanna här hela sommaren.
Och jag vill inte spela tennis.
Att mista en klasskamrat är hemskt.
Jag kan inte ens föreställa mig hur du mår. Men livet går vidare, Ander.
Hur svårt det än känns.
Jag vet. Och jag vill det också.
Men jag vill att det ska vara mitt liv som går vidare.
Och jag vill sluta med tennisen.
Det är över.
Där borta.
Tack för att du kom.
Jag älskar dig.
De kommer att inse att jag kom hem mycket senare.
Då fattar de att jag ljög och jag är fast.
Jag skulle aldrig ha sagt att jag gick hem. Det var korkat.
-Det var korkat. -Nej. Du var full.
Det kan ha tagit längre än du trodde att komma hem.
Vi kan hitta på nåt.
Du ska inte hamna i fängelse.
Det var en olycka.
Se på mig.
Det som hände var en olycka.
-Det kan du inte straffas för. -Jag dödade henne, Carla.
Jag fick ett vredesutbrott. Du känner mig.
Jag kommer att få sona för det.
Vi får inte drabbas av panik.
Varför hjälper du mig?
Du hjälpte mig. Du räddade min familj.
Lyssna på mig. Du och jag är inte ett par.
Låt säga att vi rentav hatar varann.
Det betyder att du inte hade nåt mordmotiv.
Varför skulle du vilja ha klockan? Du fattar?
Det stämmer inte, Du hade inget motiv.
Ingen kommer att tro att det var du.
Vi är inte tillsammans.
Var är Marina?
Varför kommer de inte med henne? Jag vill ta farväl.
-De måste obducera henne. -Det struntar jag i!
Jag vill se min dotter!
-Vad är det? Vad stirrar ni på? -Mamma. Det räcker nu.
Guzmán.
Var är Marina?
Var är hon?
-Jag går till banken, Omar. Kommer strax. -Okej.
Vi har tio minuter på oss, va?
Jag sköter butiken.
Tills pappa kommer tillbaka.
Kom.
Jag kan inte sluta tänka på den stackars flickan.
Vad skulle jag ha gjort om det hade varit du?
Jag mår bra, pappa.
Jag gillade aldrig den där skolan.
Vad har skolan med saken att göra?
-Det kunde ha hänt var som helst. -Vill du gå kvar där?
Okej.
Du kan gå kvar där nästa år, om du vill.
Men jag vill inte höra talas om den där pojken igen.
Du ska undvika honom.
Du ska bara studera.
Du kan fortsätta.
Men på det villkoret.
Nej.
Går jag kvar ska det vara utan villkor.
Om jag fortsätter är det som en elev som alla andra.
Jag vet inte hur det blir med Guzmán,
eller nån annan. Eller om det blir nåt alls.
Men om jag fortsätter ska det vara villkorslöst.
Du ser? Ser du hur de har förändrat dig?
Jag kanske inte har förändrats.
Den där flickan kanske inte var jag.
Det var en flicka som försökte vara sina föräldrar till lags.
Kanske jag är annorlunda.
Som din syster?
Nej.
Jag vet inte vem jag är ännu.
Men det ska jag ta reda på.
Jag hoppas att du och mamma kan acceptera det och älska mig.
Men jag tänker vara mig själv, pappa. Mig själv.
Vi vet vem som dödade henne.
Den första juni, kring kl. 21.30,
gick du till skolans simhall.
Marina var där.
Ni grälade allt häftigare.
Sen tog du upp trofén
och slog henne i bakhuvudet med den.
Hon dog inte genast.
Det betyder att du lämnade henne där. Lät henne förblöda.
Följ med mig, tack.
Det här är vår teori,
och framför allt
domarens teori.
Du skulle underlätta för oss om du talade om var mordvapnet finns.
Trofén.
Just det,
ni har inte ett enda bevis. Inget.
Det är han.
Du är gripen för mordet på Marina Nunier.
-Vad säger du? -Håll fast honom.
Vad i helvete står du och säger?
-Ta honom. -Vad fan är det du säger?
Se mig i ögonen och säg om det där!
Vi har ett vittne. Din bror.
Ett motiv.
Enligt hennes meddelande hade hon ändrat sig och ville inte rymma.
Därför dödade du henne.
Samu! Du vet att jag aldrig skulle skada Marina.
-Ta honom! -Det vet du, Samu!
De dödade henne för klockan.
USB-minnet innehöll bevis mot hennes far och vi ville ha pengar för det.
De är vidriga. De bröt sig in i mitt hem, attackerade min bror.
Kom igen! Se mig i ögonen!
Marina hade... Hon hade klockan. Nån dödade henne och tog den.
En av de där rika jävlarna. Kanske den lilla markisinnan.
-Hon hade mest att förlora. -Vi har inte klockan.
Eller några bevis för utpressningen.
Du har mobilen jag använde för att prata med snubben.
Du har inga bevis för det du säger.
Det är jag som behöver bevis för att kunna anklaga de där snobbarna.
Frukosten är serverad.
Mår du bra, gumman?
Jag mår bra.
Tids nog.
Det är över.
Kom. De har gjort pannkakor och de är jättesmarriga.
Har du nåt att säga till ditt försvar?
Ja.
Dra åt helvete.
Vi kan ta hem maten. Du har druckit tillräckligt.
Idiot! Om ni inte hade kommit till vår skola, hade det här inte hänt.
-Är det mitt fel? -Din mördare till bror och ditt.
Du presenterade dem för varandra.
Lev med det.
Du kunde ha stoppat det, men gjorde inget.
Du satt bara och såg på, så om du letar efter en skyldig,
-se dig i spegeln, för fan! -Vad menar du?
Nej! Nu räcker det, Guzmán!
Kom inte tillbaka till vår skola, för ditt eget bästa. Hör du det?
Du har så ofta fått höra att du äger världen, att du tror det är sant?
Vi ses i skolan, Lucrecia.
Om de låter dig komma tillbaka.
Guzmán.
Vad gör du där? Kom ner, snälla.
Samuel hade rätt.
Om jag hade pratat med mina föräldrar eller Marina skulle hon vara i livet.
Nej.
Den enda som bär skuld är den som dödade henne. Ingen annan.
Min syster är död.
Jag vet, älskling.
Och jag vet att det gör ont.
Jag vet, för... Jag skulle dö om det hände dig nåt.
Dina föräldrar också.
Så snälla...
...orsaka ingen mer smärta.
Kom ner därifrån nu!
Jag behöver få hålla om dig.
Kom.
Guzmán!
Snälla.
Kom.
Om du gör nåt liknande igen tar jag livet av dig. Hör du det?
Tack.
Du fanns alltid där för mig.
Var skulle jag annars vara?
Jag behöver dig.
Nej.
Jag behöver dig, Lu.
KOMMER DU? VI VÄNTAR PÅ DIG
Det är på grund av mig.
De grep min bror på grund av mig.
Jag var så arg på honom att jag trodde att han kunde döda henne.
-Du bär ingen skuld i detta. -Jag anklagade honom.
-Och han är oskyldig. -Jag vet.
Det måste gå att bevisa att det inte var han.
Även om vi hade bevittnat mordet med egna ögon, vem skulle tro oss?
-Det skulle inte tjäna nåt till. -Jag behöver din hjälp, Christian.
Han är min bror och din bästa vän. Vi måste göra vad vi kan.
Det måste finnas bevis. Nånting.
Du måste hjälpa mig.
KOMMER DU ELLER INTE?
Undertexter: Isa Leppikorpi