Hej, alle sammen! Godaften!
Jeg vil udbringe en skål for dem, der bliver studenter i år.
Lad os skåle på vores frihed til at gøre, hvad fanden vi vil.
Og lad os især skåle på, at vi endelig forlader denne forpulede skole!
Skal du brække dig?
Kom.
Du får mig til at skvatte.
Hvad fanden har du spist? Det er lyserødt.
Er du ikke for gammel til at gå på Las Encinas?
Jeg kunne have hentet din aftrædelsessum og sparet dig for et træls gensyn.
Hvad laver du her?
Ved Baba og mor det?
Ja. Jeg ringede til Baba. Han sagde, du kom.
Da du hader skolen, ville jeg gøre dig selskab.
Og se, om den har forandret sig.
Spoiler. Det har den ikke.
Det kan jeg se.
Det der er nyt.
Jeg aner ikke, hvad det er.
Det er Alumnis logo.
Hvad for noget?
Afgangselever, med Virginias tilladelse
kan I i den næste time lære den nye og forbedrede Alumni at kende,
foreningen for gamle elever.
Deltagelse er ikke obligatorisk, men vil blive værdsat.
Så der bliver navneopråb.
Det er min bror Héctor. Jeg hedder Emilia. Vi venter jer.
-Skynd jer. Ellers kommer I for sent. -Hvad?
Jeg er gammel elev. Hvorfor har jeg ikke hørt om Alumni?
Fordi stipendiater som os ikke må være med.
Hvor kender du den fra?
Lu trak i trådene i New York og fik mig ind.
Som medlem får man et utroligt netværk.
Alumni skaffede mig praktikpladsen i FN.
På trods af de to.
En stipendiat som mig
var ikke den ideelle repræsentant for Las Encinas i udlandet.
De gjorde alt for at boykotte mig.
De er lede.
Hold dig fra dem.
Var det nødvendigt at renovere en hel fløj?
Aftalen var kun at udskifte møblerne.
Alumni behøver et sted, der passer til de nye aktiviteter.
Hvilke aktiviteter?
Du virker modvillig, Virginia.
Jeg forstår ikke, hvorfor I har brug for en klub.
-Jeg styrer Alumni fra en mappe på pc'en… -Det er en af grundene.
Det gør du ikke mere.
Hvabehar?
Desuden er det en donation fra vores forældre til Las Encinas.
Tag det, som du vil, men du har intet at skulle have sagt.
Det har hun aldrig haft.
Vil du sige noget?
Vent. Jeg kan sætte medhør på, så mine forældre kan høre dig.
Det er blevet fedt, ikke?
Superlækkert.
Ikke?
Smukt.
Virginia. Vi beklager, men du er nødt til at gå.
Afgangseleverne kommer for at se stedet.
Hvis du er her, bliver de bare usikre.
Skal jeg vise dig ud?
Det er ikke nødvendigt. Tak.
Hun skal vide, at ingen bare går ind.
Inklusive hende selv.
Jeg er formand for Alumni.
-Totalrenoveret. -Totalrenoveret.
Og det er min søster, viceforkvinden.
Skoleåret er snart forbi.
I består forhåbentligt og forlader Las Encinas.
Vi og skolen ønsker ikke, at I siger endegyldigt farvel,
men derimod: "Hvornår ses vi?"
-Vi har knoklet og brugt en masse penge… -Alumni fortjente det.
Alumni fortjente det.
Vi har investeret meget i at skabe et sted,
hvor vi kan slappe af, være os selv,
og hvor vi kan tilbringe vores fritid med ligesindede og netværke…
Et eksklusivt sted for nogle få udvalgte.
Og lige nu åbner vi for nye medlemmer.
Las Encinas' grundpiller er disciplin, udmærkelse og meritter.
Vores er nydelse, frihed og kontakter.
For at blive medlem skal en af os vejlede jer,
og vi afgør, om I passer ind.
Kun én kandidat per vejleder.
Så find jeres nu.
Og husk, vores ønske er, at Las Encinas…
Héctor?
Vores ønske er, at Las Encinas altid vil være en del af jeres liv.
En del af mit liv?
Det kan hun sgu glemme alt om.
Det sidste, jeg har brug for, er en klub med to arrogante snothvalpe,
når jeg bare vil forlade skolen og aldrig sætte foden her igen.
Det vil vi alle.
Jeg synes, det er trist.
Tristheden forsvinder med det samme. Tro mig.
Dalmar!
Hej!
Hej.
-Hvad så? -Godt, og dig?
Hvad? Hold da kæft! Hvad sker der lige? Er de kærester?
Åbenbart.
Nu fortryder du, at du lod hende gå, ikke?
Hvis du ikke havde leget og kørt rundt med hende…
-Du skulle nødig snakke. Især… -Især hvad?
-Lad os lige snakke sammen. -Om hvad? Sonia?
-Jøsses, Nico. Lad det nu ligge. -Jeg låner hende lige.
-Kan du undvære hende? -Nej.
-Jeg tvivler. -Også mig.
-Jo. Kom nu. -Nej…
Bekymr dig ikke om opholdstilladelsen.
Siger den rige, hvide, spanske pige.
Jeg er ikke ligeglad.
Men hold op med at bekymre dig om det hele dagen.
Det tryller ikke opholdstilladelsen frem, og du ender med at få mavesår.
-Og hvis vi gifter os? -Hvad?
For opholdstilladelsen. Jeg er ikke dum.
Det er ikke som på film, hvor man skriver under og bliver spansk.
Nej.
Undskyld. Jeg ville ikke afbryde dig i det, du er ved.
Det er rigtigt.
Du går på skolen.
Kender vi hinanden?
Jeg kender dig.
Fra Instagram.
Jeg havde ikke forbundet dig med Las Encinas.
-Da jeg så dig i Alumni, gik jeg bagover. -Ja, okay.
-Rart at møde dig. Hvad vil du? -Vær ikke defensiv. Jeg er bare flink.
Flink og halvnøgen, ikke? Jeg er ikke sikker.
Bogstavelig talt halvnøgen.
Herfra…
…og hertil.
Helt alvorligt. Jeg vil være din vejleder i Alumni.
Hvabehar?
Alle kandidater har brug for en, der siger god for dem.
Hvem bedre end formanden?
Ja. Okay.
-Men jeg skal vel være interesseret, ikke? -Og det er du selvfølgelig.
-Jeg har ikke overvejet det. -Ikke en eneste grund taler imod.
Nævn en grund.
-Det er ikke et sted for folk som mig. -Folk som dig.
Det er ikke et sted for mig.
Jeg synes, du virker helt perfekt.
Et brusebad?
Med den varme…
Hvad laver du?
Du må gerne se på.
Jeg kan lide det.
Hvad betyder tatoveringen?
En universitetsting.
Kom forbi klubben, okay?
Så kan du lære os at kende og beslutte dig.
VIDEOOPKALD
INDGÅENDE VIDEOOPKALD
Det er utroligt.
-Hører… -Seriøst, Chloe. Tænk over det.
Hører du dig selv? Hvilken tjeneste?
Nej, jeg forlader ikke Eric.
-Hvorfor, når vi har det skidegodt? -Du kan ikke give ham stabilitet.
-Undskyld, hvad ved du om det? -Chloe…
De vil have os med på stationen.
Vi tales ved.
Mor?
Undskyld, men din mobil var slukket.
Hun må ikke have overbevist politiet, når de hele tiden afhører hende.
HVAD SKETE DER MON?
JA, HVAD SKETE DER?
Hvad der skete? Jeg ved, hvad der skete.
Chloe skubbede Raúl ud over kanten.
Bogstaveligt eller psykologisk. Det var hende.
Om jeg har beviser? Nej, søde.
Så ville hun jo være spærret inde.
Jeg er sikker, men har ingen beviser.
Men jeg ved, nogen må have set noget.
Så hvis du ser denne video, og du så noget,
hvad det end måtte være, så vær sød at stå frem.
Hvor tit skal vi svare på det samme?
-De er efter os. -Vi forlader landet.
Nej, ikke igen.
Andre forslag?
-Forlader vi bare Iván? -Han vil ikke have med os at gøre.
Desuden lovede jeg ham at rejse, så…
-Hvornår lovede du ham det? -Før han tog af sted.
-Til gengæld for hvad? -Hvad?
-Du lover ikke bare. Til gengæld for hvad? -Ingenting, skat.
Hvis min søn ikke vil se mig, rejser jeg bare.
-Til Buenos Aires. -Hvorfor er du ikke rejst?
Jeg ville vente, til han kom tilbage, og så ville jeg tale med ham igen.
Det er faktisk sandt.
"Til gengæld for ingenting" er ikke sandt. Vel?
Altså…
Jeg ved ikke, hvorfor jeg spørger.
Skat, hør på mig.
Har du ikke overvejet, at alt det med din psykopatiske eks
og hans rekord i frit fald måske er et tegn på, at vi bør rejse?
Hør her, mor.
Jeg er endelig ved at falde til. Det går skidegodt med en fyr.
Vi to bor sammen igen og tåler hinanden.
Jeg rejser ikke.
Tal med Iváns fars advokat.
-José Luis? -Ja.
-Han kan hjælpe os. -Ved du, hvad han koster?
-Så knep dig til en rabat! -Pas på!
Hey!
Jeg bad Lake Club om referencer, og de havde kun godt at sige om dig.
Jeg ville være stolt af at have dig som barchef.
Det afspejler lønnen ikke.
-Jeg lover, den vil stige. -Og i mellemtiden?
Eksponeringen er løn nok.
Ja. Den samme gamle sang.
Starter du i morgen?
I udnytter de ubemidlede.
Velkommen om bord.
Omar, flyt ikke ind igen, hvis du ikke er klar.
Det haster ikke.
Jeg skal tilbage til mit liv.
Når du er klar. Du virker ikke klar.
Jo. Det sagde Mateo.
-Din psykolog er ikke… -Du kan ikke lide ham, Baba.
Du er skidetræls.
Så er far og søn i gang igen.
Hvad?
Os alle fire.
Sammen.
Vi skændes som altid.
Men vi er sammen.
Jeg tager til New York om et par dage.
Netop, skat. Lad mig nyde øjeblikket.
I giver mig ikke et roligt øjeblik.
Mor…
Lad os få Omars ting ind på værelset.
Kom.
Giv mig den.
Hvad sker der?
-For helvede, Omar! -Hvad laver du her?
Nadia?
Ja. Dejligt at møde dig i kød og blod.
For helvede!
Omar, vent.
Undskyld.
Omar!
Jeg kan ikke finde noget, jeg har råd til.
Du var her ikke, så jeg spurgte Dalmar.
Burde du ikke have spurgt mig?
Jo, men alt var godt mellem os, og jeg ville ikke genere dig.
Du overvejede ikke at flytte ind på Iváns værelse, vel?
Hvorfor her?
Fordi det stadig føles som hjemme.
-Jeg ser jer stadig som min familie. -Omar…
Nadia, bland dig ikke i det her.
-Ikke dig. -Nadia?
-En fornøjelse, jeg er… -Dalmar, for fanden!
Har jeg betalt for værelset i al den tid, mens du har boet her gratis?
Hør her. Vær ikke bekymret.
Jeg tager mine ting og sover på sofaen.
Det sagde du også sidste gang.
-Jeg ved det. -Ja, så glem alt om sofaen. Beklager.
Stop så, Omar.
-Lyt til din søster. -Bland jer udenom!
Joel, jeg elsker dig.
Rigtig meget.
Men dette er mit hjem, og her har jeg brug for fred og ro.
Hvis du er her, vil det bare fucke med mit hoved og mit hjerte,
og flere måneders terapi vil være spildt.
Du må forstå, at jeg beskytter mig selv.
Okay, jeg går nu.
Vis lidt empati, ikke?
Vis også mig lidt empati, ikke, Dalmar?
Knægt. Du hørte min søn.
Baba.
-Smut så. -Ja, jeg fylder lige min rygsæk…
Ikke tale om. Så sent om aftenen? Så kan du sove med mig.
Der er ikke meget plads, men… Se.
Tager du pis på mig?
Jeg gør, hvad jeg vil på mit værelse. I orden?
Du burde ikke have genåbnet natklubben.
Den giver kun tab.
Det vil ændre sig, mor.
Hvorfor vil du ikke indse, at vi er ruinerede?
Sælg det hele, og lad os skride herfra.
-Jeg får den op at køre. Stol på mig. -Hvordan?
Takket være din fine økonomiuddannelse eller dine banebrydende forretningsidéer?
Du aner ikke en skid om det.
Desuden er du så stolt, at du aldrig beder mig om hjælp eller råd.
-Jeg ved ikke… -Jeg går ned.
Hold da kæft! Og de to?
Det er familien Krawietz.
Kender du dem?
Ja, de går på skolen.
Eller de gik der. Nu leder de foreningen for gamle elever.
Hvad sker der? Er de berømte?
Familien Krawietz?
De er blandt de ti de facto-ejere af dette land.
De skabte deres formue i 1960'erne med hjælp fra…
Du ved hvem.
Nej, det ved jeg ikke.
Kom nu, skat. Spaniens Videla…
Hvem snakker du om, mor?
Hvad har I lært om Den Spanske Borgerkrig?
-Den når vi ikke til. -Derfor går det, som det går.
Hør her, skat.
Voldemort, den unævnelige,
styrede dette land i mange år.
Under diktaturet blev flere familier stenrige.
Efter han døde, blev de endnu rigere. Gæt, hvem en af dem var.
Familien Krawietz.
Præcis.
De ejer byggefirmaer, hoteller, banker, flyselskaber, investeringsfonde…
Supermarkeder, fodboldhold, private motorveje, advokatfirmaer.
Og så vælger du en bz'er, når der går en Krawietz på skolen?
Skal jeg sælge mig for 100 kameler?
Hundrede kameler? Han ville betale 100 milliarder!
-Han har dem, og du er det værd. -Ja.
Han er stinkende rig.
-Du må indrømme, at han er sød. -Og han er homo.
Så se den anden vej. Svanses penge er lige så meget værd.
Sig ikke "svanse."
Rolig, skat. Homoer, homoseksuelle.
Sagde du advokatfirmaer?
Investeringsfonde…
JEG ER NEDENUNDER I BAREN. SKYND DIG. DET HANDLER OM DIN FAR.
Hvad er det?
Jeg smuglede en mobil ind i fængslet.
Og hvorfor gjorde du det?
Jeg anholdt ham med din hjælp, og nu kan I bevare kontakten.
Noget for noget.
Okay, tak.
Isa…
Jeg ville have sagt det, men du svarer ikke på mine opkald og sms'er…
Jeg vil ikke have kontakt med dig, Luis. Hvorfor fatter du det ikke?
-Hvorfor kan vi ikke være venner? -Fordi jeg ikke vil.
Der er ingen grund til det. Jeg vil ikke.
Nu er vi kvit, okay?
Ring og skriv ikke. Jeg vil ikke have med dig at gøre.
Du forstår mig nok trods min accent.
Tak.
Hvad sker der?
Ikke noget. Stå op, ellers kommer du for sent.
DEN SPANSKE UDLÆNDINGESTYRELSE
AFGØRELSE: FRIVILLIG UDREJSE
Fandens også!
Jeg får ingen opholdstilladelse.
De smider mig ud af landet, færdig.
Og hvis vi gifter os?
-Jeg vil hellere udvises. -Hey!
Jeg ville gøre dig lykkelig.
Jeg ville blive skør.
Skiderik.
"At samarbejde med politiet kan hjælpe med legaliseringsprocessen."
Godt. Vi finder en grim forbrydelse, du anmelder den, og problemet er løst.
Bare rolig, okay?
Vi finder på noget.
Vent og se.
Jeg skal i skole.
I aften kommer jeg og henter nogle ting, okay?
Du kan blive hos mig, så længe du vil.
Nej. Jeg gider ikke se på Omars lidende grimasse hver dag.
Og hvor tager du hen?
Jeg må bruge Iváns værelse, indtil han kommer.
-Jaså! Er I to okay? Er I… -Ja, faktisk…
Alt er fint. Stoltheden tog lidt over…
Men alt er fint, ja.
Jeg kan kun vejlede en af jer. Lad os se, hvad I har.
Som ejer af Isadora House
kan jeg udover klubben tilbyde jer steder,
hvor vi kan hænge ud, slappe af og more os.
Nydelse, frihed og kontakter
i nattelivets største imperie og til fuld rådighed for Alumni,
når I behøver det, selvfølgelig.
Okay. Tak, Isadora.
Chloe?
Ja?
Hvad kan du tilbyde Alumni?
Jo…
Mit ønske om at blive medlem.
Jeg vil gøre alt for at skabe en god stemning.
Jeg vil så vidt muligt hjælpe klubben med at vokse.
Jeg vil prioritere Alumni.
En masse gyldne løfter.
Men hvordan måler eller afprøver vi dem?
Det er ikke noget håndgribeligt, vi kan holde dig fast på.
Tak, begge to.
I får besked om mit valg.
Pis…
Héctor, jeg vil hjem.
Vi går efter et par drinks og et opkald.
-Jeg har tusind ting, jeg skal nå. -Emi, slap af.
-Hvad vil du have? -Ingenting.
Og det her?
Jeg smider ham ud.
I morgen får vi Virginia til at bortvise ham.
Hvorfor? Han gør ingen fortræd.
Se ham lige.
Stakkel.
En fattig stakkel. Hvorfor sover han her?
-Vi tager ikke imod stipendiater… -Emi, stop så.
Vi ses derhjemme.
Er du så vild med ham?
Vær nu ikke jaloux.
Jeg sover med dig, hvis du vil.
Du kommer ikke hjem. Jeg er ikke dum.
Tre af vores leverandører vil ikke levere til os mere.
Den sidste måneds indtægter viser hvorfor.
Sig sandheden.
Jeg får aldrig lønforhøjelse, fordi du lukker klubben.
Nej. Hvad snakker du om? Det er bare et bump på vejen, søde.
Bare et bump.
Fætter!
-Nico, kom! -Nej, lad være…
-Hvad nu? -Han kontrollerer mig.
Går det godt, venner? Fætter?
-Hej. -Det går skidegodt.
Men sæt dig ned og få en drink.
Se ikke så muggen ud, og hold op med at lege min far.
-Jeg bekymrer mig bare om dig. -Lad være med det.
Mor dig lidt, gå ud på dansegulvet og flirt lidt.
Men hvis du scorer, så vær sød ikke at lege med hende.
Så begynder hun igen.
Du bad selv om det.
Jeg er træt af dine kommentarer.
Jeg går på toilettet.
-Vil du savne mig? -Ja.
Hvornår vil der rulle hoveder?
Hvad?
Hvornår begynder fyringerne? Det bliver mit livs korteste ansættelse.
Chloe. Hvad så?
For helvede, Nico, nu er det nok. Stop.
Seriøst, jeg gør det ikke. Jeg vil ikke.
Han har det jo bedre end nogensinde.
-Ja, og derfor siger jeg det. -Godt så.
Han flyver højt, og på grund af dig lander han nok med et brag.
Hvorfor er du så uretfærdig?
Seriøst. Kan du ikke se, jeg hjælper ham? Fordi det gør jeg.
Undskyld? Dig?
Ja, mig.
Han har det godt på grund af pillerne og terapien.
Du er det modsatte af en løsning. Du er et problem og ustabil.
Du er toksisk. Du er destruktiv.
Hold da kæft. Eric har vist ret.
Du har brug for en kærestes opmærksomhed hele dagen.
Jeg forstår, at du savner Rocío og Dídac,
og du savner, at Eric klæber sig til dig.
Men, skat, og jeg siger det, fordi jeg holder af dig.
Lad os andre være lykkelige.
Smut så med dig.
Lad os være alene.
Ser du ikke, hvordan hun har det?
Sikket røvhul.
-Ignorer ham. -Han er et røvhul.
Løsningen er ikke at fyre folk og lukke.
Tværtimod. Vi må gøre Isadora House
kæmpestor.
Gigantisk, stor, mindeværdig.
Vi skal faktisk ansætte flere folk. Det er det, vi skal.
For at tjene penge, søde, må man bruge penge.
Penge, du ikke har.
Lidt god sladder?
Ja tak.
Isadora er ruineret.
-Hvad? -Jeg sværger.
Seriøst?
Jeg kan optage lån.
-Flere? Du har fem. -Ja, flere. Dem, der er brug for.
Jeg kan finde investorer via Alumni.
Klubben for gamle elever?
-Der? -Ja. Lav ikke den grimasse.
De har dannet en eksklusiv klub på skolen.
Nogle af dem er megarige, så jeg kan nok finde investorer.
Hvor ved du det fra?
Fra Dalmar. Omar fortalte ham det i aften.
Omar er vildt bange for, at han får sparket,
fordi firmaet ingen penge har.
Men Isa går rundt og siger, det går vildt godt.
-Det er skuespil. Tro ikke et ord. -Virkelig?
Ved du, hvad du gør?
Du udvider staben og hyrer en masse folk.
Jeg vil have tjenere.
Jeg vil have dansere og vagter.
Rengøringsfolk. Det er vigtigt.
Vi gør Isadora House kæmpestor, søde.
Jeg elsker dig.
Isa…
-Hej. -Ja?
Kan vi skifte bord?
Er der et problem?
Ja, vi foretrækker et med mere lys.
Mørket er vel bedre til at sidde og snave?
Undskyld. Jeg gik for langt. Det var uprofessionelt.
Jeg sender en lige straks.
Nej, Omar. Ikke lige straks. Lige nu.
-Tak. -Jeg har travlt. Om ti minutter?
Og hvis du får 100 euro?
Hvad siger du?
Helt ærligt… Okay.
Tak.
Nej, lad den bare stå. Jeg passer på den.
-Det er kun et øjeblik. -Okay.
INDTÆGTER OG UDGIFTER PER MÅNED
Hvad?
Hej…
Hvad laver du?
Har den blinde passager sovet godt? Klubben er fed, ikke?
Her kan du gøre, hvad du vil. Endda føle dig hjemme.
Nå…
Du har intet hjem.
Eller ledte du efter mig?
Hvad?
Lad mig gå.
Ser du alt det her? Du må bruge det, som du vil.
Det er gratis.
Til medlemmernes frie afbenyttelse.
Så hvis du vil have en vejleder, siger du bare til.
Sov videre.
Du er min gæst.
Til gengæld for hvad?
Hvorfor gør du det for mig?
Hvad vil du have til gengæld?
At du nyder samværet med os.
Det er Alumnis hovedformål. Nydelse.
-Lære folk som os at kende og more dig… -Men jeg er ikke som jer.
Men du kan vokse og blive som os.
Godmorgen!
Godmorgen, Isadora.
Værsgo.
Mange tak. Hvad er det? Alumnis medlemspapirer?
Dine regnskaber.
Røde tal, flere røde tal og endnu flere røde tal.
Det ligner en liste over ubesvarede opkald.
Hvor har du det fra?
Fra sandheden.
Ikke fra din løgnehistorie i går.
Jeg har ikke lyst til at vejlede ruinerede løgnere.
Hav en god dag.
Alt for at blive medlem.
Endda afsløre en kammerat.
Tillykke.
-Jeg er din vejleder. -Tak.
Isadora er ikke din ven, vel?
-Hvad? -At sladre om en klassekammerat er okay.
Men aldrig om en ven.
Der skal være god stemning og sammenhold i klubben.
Ingen rygstikkerier eller toksisk lort.
-Tilbyder du mig tjenerjobbet? -Du mangler penge.
Vi kan ikke bo sammen, men vi kan arbejde sammen?
Jeg vil bare hjælpe dig.
Jeg har brug for pengene,
men jeg vil ikke hjælpes, fordi du føler dig skyldig.
Joel, vær ikke så ærekær.
Hvad sker der?
Jeg giver dig besked, okay? Hej!
Men Joel, læg ikke…
Tak.
Hvad?
Hvad er der?
Ingenting.
Sig det. Hvad er der, Iván?
Vi har en masse at tale om, ikke?
Jeg ved det, men kan vi gøre det på et andet tidspunkt?
Lige nu vil jeg bare det her.
Hvad?
Hvad er der?
Hvorfor brændte du mig af?
Jeg brændte dig ikke af.
Hvad kalder du så det, du gjorde?
Du dukkede ikke op, du sagde intet,
du tog ikke telefonen…
-Hold da kæft… -Hvad?
Passer det ikke?
Seriøst?
Kunne du ikke vente?
Jeg bad dig om det.
-Jeg har grublet over det i ugevis… -Hvad med mig?Jeg ventede på dig i ugevis.
Jeg savnede også dig meget, Joel, men…
-Jeg kunne ikke være alene… -Jeg ville ikke være på slæb.
-Vel? -Hvad snakker du om?
Hvad fanden skulle jeg lave?
Kun være sammen med dig, når du havde fri.
-Som en holdt mand. -Du kunne gøre, hvad du ville.
Hvad som helst.
-Du kunne gå til engelsk og blive bedre. -Men…
-Hører du dig selv? -Du kunne rejse. Afrika er smukt.
Hører du dig selv? Jeg ville blive en holdt mand!
Undskyld, at jeg foretrak at blive her, blive student og skabe et bedre liv selv.
Hvordan selv? Jeg betaler for din undervisning.
-Joel… -Rend mig, Iván. Rend mig.
Fandens også…
Hvad er der?
Du skal vejlede mig.
Jeg vil være med.
Fint. Sæt dig ned, og så taler vi om det, okay?
Kom.
Selvom patteungen pirrer dig, skal du teste ham.
Ja ja. Hvad er planen med dine?
Jeg vil more mig. Derfor startede vi klubben.
Lad os lege lidt.
-Lege hvad? -Vi presser dem maksimalt.
Så ivrige de er, ikke?
-Den ene sladrer, og den anden tigger. -Nej, han tiggede mig ikke, Emi.
Lad os teste dem, men sådan rigtigt.
Lad os se, hvor ivrige de er, og hvor langt de vil gå for at komme ind.
Héctor!
Maksimalt pres. Gør med ham, hvad du vil bagefter.
Må jeg gøre, hvad jeg vil med ham, uden at du blander dig?
Perfekt.
Maksimalt pres. Kom.
Hej!
-Følges vi ud? -Et lift hjem?
-Nej, bare rolig. -Selvfølgelig.
Du har intet hjem. Eller jo.
-Du forklarede ikke… -Hvad med en drink?
En pludselig indskydelse?
Okay. Denne vej.
Tekster af: Vibeke Petersen