Omar, nu fi egoist! Te simți bine? Hai să mergem la doctor!
- N-am nimic, serios. - Pe naiba!
Chiar n-am nimic, Dalmar. Am luat-o un pic razna.
Și Joel?
- O să-l tragi în jos după tine. - Te rog să nu-i spui lui Joel.
Dacă te mai gândești vreodată să faci asta, cheamă-mă!
Bine?
ELITA
Bună dimineața!
Ce-i asta?
Am pus masa pentru noi trei.
Noi trei? Vrei să rămâi aici?
Nu mai sunt camere, Joel.
Aș putea sta pe canapea până-mi găsesc altundeva. Bine?
Bine.
- Poftim! Vrei? - Da.
Luăm micul-dejun?
Vino!
N-ai chiulit ca să fim împreună?
- Vino! - Da, dar hai să mâncăm!
Vino aici!
Haide!
La ce te uitai pe mobil?
Nimic. La porno.
Hai, dă-mi-l!
Te excită Chloe?
Nu se compară cu tine.
Deci te excită.
E sexy și pune botul. Parcă m-aș uita la porno.
Care naiba e problema?
- N-am chef acum. - Așa deci.
Nu mai ai chef niciodată.
Ce e? Nu mă mai placi?
Nu e asta.
„Nu e asta.” Deci nu mă mai iubești?
Vrei să mă părăsești?
Asta e?
Vrei să mă părăsești, nu? Atunci fă-o naibii odată!
Părăsește-mă! Acum! Gata. Fă-o dacă ai curajul!
Îmi pare rău.
Bine? Pregătesc micul-dejun.
Vreau o voluntară.
Mersi.
Încearcă să mă lovești din toate puterile. Direct în față.
Vă reamintesc că e un curs de apărare și nu există apărare fără atac.
Azi învățăm să canalizăm forța adversarului
ca să-i răspundem pe măsură.
Haide! Lovește-mă!
Fă-o, Sara!
Cheia e inerția.
Dacă știți cum, răul pe care vi-l poate face
devine forța voastră.
Sara!
Ce se întâmplă?
Nu-mi place violența. Mă sperii și mă blochez.
Nici mie nu-mi place!
Dar dacă ai parte de violență, poți face doar două lucruri.
Fugi sau te bați pentru viața ta.
Vii înapoi?
Nu.
Ce este?
Nimic.
SARAUL.GOALS A ÎNCEPUT SĂ TE URMĂREASCĂ.
Poftim!
Mersi.
- Cu plăcere. - Ce e asta?
Solidaritate pentru ura nemeritată de care ai parte.
- Deci nu mă crezi o curvă? - Nu.
Te admir. Ești o femeie curajoasă și liberă.
Aș vrea să fiu ca tine.
Există un preț pentru asta. Mi-e greu să îmi fac prietene.
- Lumea e proastă. - Da.
Scuze că n-am venit mai curând!
- Vrei să fim prietene? - Dacă ai vrea.
Adevărul e că nu mi-ar strica o prietenă.
Facem ceva diseară?
Bine.
Mișto!
- Vii la mine acasă? - Sigur.
Dacă mă ajuți cu Dalmar să golesc casa,
puteți păstra și vinde ce vreți voi.
Tata a avut multe lucruri scumpe.
POLIȚIA - ACCESUL INTERZIS
- Ce jenant! - Pute!
De-aia m-ați ținut departe de afaceri? Fiindcă suntem niște narcotraficanți?
Cineva ne-a înscenat asta, ca să ne nenorocească.
- Mă crezi proastă? - Încetează!
Nu avem nicio legătură cu ce s-a întâmplat aici.
Noi n-am face așa ceva.
Nu suntem traficanți și nu ne lăsăm târâți în noroi.
Nu ți se pare ciudat că localul era plin de traficanți când a apărut poliția?
- Deci cine a făcut-o? - Știi bine cine.
La naiba, e vraiște aici.
Dacă vă prinde poliția aici…
Când va înceta frate-tău să ne distrugă viața?
Când va înceta taică-tău să dea mită?
Nu mai pot.
Serios. Nu mai suport.
Am încercat să mă gândesc doar la noi doi, dar nu pot.
Și acum, ce? Ne despărțim?
Din cauza lor? Nu vreau asta. Tu vrei?
- Nu știu. - Poftim?
Nu știu ce vreau sau ce nu vreau.
Știu doar că vreau liniște.
Nu știu. Poate că îi convingem să vorbească…
Cum adică?
Da, să se întâlnească, să negocieze, să împartă…
Nu știu, zic și eu.
Ai vorbi cu ai tăi?
- Nu. - De ce?
- Fiindcă e o aiureală. - Haide!
A fost ideea ta.
Nu renunța așa de repede!
Pentru noi doi.
Bine.
Pe asta a câștigat-o în Brazilia.
Sigur nu le vrei?
Nu. Lucrurile cele mai importante sunt neprețuite.
Spune asta fiindcă e bogat.
Bine. Eu plec.
- Pe curând! - Bine.
Ce?
Nimic. Doar că…
Îmi place să fiu singur cu tine.
Și să mă uit în ochii tăi.
Și să te ating.
Și să te sărut.
Și să tac împreună cu tine.
Deci nu mai e nimic de spus.
Așa este.
O să-mi țin gura.
- Zi-i te rog lui Luis că mă duc acasă! - Sigur. Te simți bine?
Da, doar puțin copleșit.
Futu-i!
- Futu-i! - Omar!
La naiba!
Omar!
La naiba, omule!
Omar!
Omar, dragule!
- Scuze! - „Dragule”?
- Știu. Îmi pare rău. - Serios?
- Parcă lucrai până la șapte. - Puteam să stau și trei luni!
- Omar! - E patul meu!
- Știu! - Patul meu!
Iartă-mă, te rog! Ai dreptate. Nu m-am gândit.
Sigur că nu. Doar la tine te gândești.
Omar, iartă-mă, bine?
- Iartă-mă! - Nu îndrăzni!
- Iartă-mă! - Așa vrei să locuim împreună?
- Valea de aici! - Te rog!
- Afară! - Liniștește-te!
Eu mă dau peste cap, iar tu nu sacrifici nimic. Pleacă!
- Omar! - Cară-te!
- Omar, ascultă-mă! - Nu merit asta.
- Ascultă-mă! - Nu merit asta.
- Joel! Du-te! - Omar…
- Pleacă! - Omar!
Joel, rămân eu, bine? Rămân eu cu el.
La naiba!
Pleacă din casa asta!
- Nu, lovește-mă! - Pleacă!
- Lovește-mă! - Nu!
Ai nevoie. Dă-mi una, Omar!
- Pleacă! - Am zis să-mi tragi una!
- Pleacă! - Lovește-mă, Omar!
Am spus să pleci…
- Pleacă, Iván! - Iartă-mă!
Liniștește-te!
- Te rog… - Îmi pare rău.
M-am săturat ca unul dintre noi să sufere pentru ca celălalt să fie bine.
Eu sunt cel care suferă întotdeauna.
Îți jur că vreau să vă ajut ca să fie bine între voi.
Faci o treabă grozavă, regulându-te în patul meu.
Asta e.
Dacă trebuie să mă dau deoparte ca să te înțelegi cu Joel,
o voi face.
Am destule pe cap, nu vreau să îi supăr și pe alții.
Știi unde s-a dus Joel?
A zis că e la mine acasă, cu Dalmar.
Uitați-l cum doarme ca un cățel!
- Ce faci? - Transmit în direct.
Salut!
Porți inelul azi. Frumos!
Uitați ce frumos e!
Asta e tot deocamdată.
Pupici!
Salut!
Acum am chef.
Da?
Ai încredere în mine?
Da. De ce?
Du-te și cumpără niște vin!
Avem în frigider.
Du-te și mai cumpără!
Și nu te grăbi înapoi!
Bine?
- Unde te duci? - Să mă văd cu un tip.
Cu o prietenă, acasă la ea. Am nevoie.
Te simți bine, dragă?
Uneori.
Auzi…
- Mergem la Iván amândouă? - Mamă, termină odată!
Și-a vândut casa și scapă de lucrurile lui taică-său.
Are destule pe cap.
Scapă de lucrurile lui taică-său?
Ți se rupe de „familia fericită”.
Nu vrei decât moștenirea lui.
- Măi! - Te cunosc.
Nu face pe deșteapta! Sunt mama ta.
Pe mâine! Pa!
- Bună! - Bună!
Bun-venit!
Intră!
- Mersi. - Intră!
- Pot să te întreb ceva? - Acum e acum…
Bine. Surprinde-mă!
Toată povestea cu telefonul furat
pe care s-a întâmplat să ai clipul porno difuzat apoi online…
Ce-i cu asta?
A fost o minciună, nu? Tu l-ai difuzat.
Nu confirm, dar nici nu neg.
Am știut eu. Aș fi făcut la fel.
Ce ai știut? Că nu pot confirma sau nega?
Facem o transmisiune în direct?
- Bine. - Da?
Da, bine.
- Prieteni, ce mai faceți? - Salut!
Sunt cu prietena mea, Chloe. Uitați-vă la tenul ei!
Secretul zâmbetului e iluminatorul.
Ne uităm la filme, bem niște vin…
Nu e un plan super?
- Pa! - Pa!
Bună!
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
V-ați cunoscut la ziua mea, nu?
- Da. - Da.
Am luat roșu și alb. Nu știam pe care îl preferi.
Nu te deranjează dacă e și el, nu?
E casa voastră.
Bine. Te ajut cu vinul.
- Bine. - Mă întorc imediat.
Ce-i asta?
Ții minte cum am stricat totul când a venit Mencía?
Da.
Astăzi nu stric nimic.
Adu jointurile!
- Sunt terminat, frate. - Îmi imaginez.
Cum se simte?
S-a liniștit cu greu.
Știu.
Știu exact cum e.
Mi-e teamă că Omar va fi iarăși ca mai înainte.
Că o va lua de la capăt.
- Ce este? - Nu știu.
- Nu sunt sigur de nimic acum. - De ce nu ești sigur?
De noi?
Iván, am renunțat la tot pentru tine.
- Pentru mine? Sau ca să fugi de el? - Poftim?
De ce vrei să fii cu mine?
Ca să fugi de Omar și de disperarea lui?
Sigur că nu, la naiba. Păi…
Te plac mult. Sunt nebun după tine.
Dar îl iubești pe Omar.
În cazul ăsta…
Poate că nu e momentul.
O să-l ajutăm pe Omar și o să avem grijă de el.
Restul, altă dată.
Tu chiar mă părăsești?
Cu școala nu se schimbă nimic.
Nu mă gândesc la asta acum.
Trebuie să ne recăpătăm liniștea.
Termin eu aici, bine?
Ne vedem la școală.
Am auzit că scapi de amintiri și m-am gândit să te ajut.
- Nu prea mai e nimic. - Tu te-ai ocupat singur?
Mai e șifonierul tatei, dar de el mă ocup mai târziu.
Acolo va fi cel mai greu.
Pahare și gheață?
Vere?
Vă rog, lăsați-mă în pace!
Ce este, Eric?
E vorba de Chloe?
De Rocío?
Vă rog, lăsați-mă!
Nu, Eric.
Ascultă-mă, te rog!
Nu te lăsăm. Nici acum, nici în viitor. Dar lasă-ne să te ajutăm!
Lasă-ne să te ducem la medic!
Știu că nu mi-e bine.
Dar nu vreau la psihiatru, să facă un zombi din mine.
Vă mulțumesc că vă pasă, dar aduc doar bătăi de cap.
Vă rog, lăsați-mă!
Să-l lăsăm să se odihnească!
Dacă ai nevoie de ceva, suntem aici. Bine, Eric?
Haideți!
Care e șifonierul?
Ăsta.
La treabă!
Ce?
Nu știu dacă pot.
Hai s-o facem! Împreună!
Haide!
Vreau să ne relaxăm și să discutăm.
Nu vă pot ajuta să redeschideți firma
decât dacă o puneți pe numele altcuiva.
Nu puteți fi niciunul dintre voi.
- Bine. - În regulă.
Înțeleg. Nu poate fi ea. Nu pot fi eu. Bine.
Martín!
- Ce? - Știi deja părerea mea.
Nu, Martín. Știu la ce te gândești.
- E momentul. - Nu. Nu vezi că e periculos?
Că i se poate întâmpla ceva?
- Vreau s-o protejez. - Prea o protejezi pe fiica noastră.
De prea mult.
Prefer să vând totul și să-i dau banii decât să o implic pe ea. Te rog!
- Hai să n-o implicăm! Punct. - Păi…
O întrebăm. Acum e majoră.
Așa e corect. Care se face?
Semnează niște acte…
Vrei?
Bine, mersi.
Vrei să atenuezi lumina?
- E bună. - Da.
Auziți?
Ce se petrece?
- Nu e bine? - Sunt ofticată.
Credeam că vin la o bârfă mică, o petrecere în pijamale,
și deodată sunt într-o scenetă sexy.
- N-ai vorbit cu ea? - Despre ce?
Cred că am făcut o greșeală. Nu mă bag în așa ceva.
Plec. Pa!
Chloe! Te rog, mai stai. Credeam că îți place asta.
Ce? Să fiu futută fără să fiu întrebată?
Astea-s curajul și libertatea pe care le admiri?
Îmi pare rău.
Asta vă așteptați toți de la mine, nu?
Super! Asta vreți de la mine?
Haideți!
Să ne jucăm!
- Asta voiai, nu? Atunci, vino! - Da, Sara! Vino!
Să mi-o dau jos?
- Ce naiba faci? - Nimic.
Pe dracu'! Mă înregistrezi.
Nu îmi ceri voie?
Mă duc la baie.
Chloe, deschide, te rog!
Hai să ne oprim! Îmi pare rău pentru tot.
A meritat?
Ce?
Să te prefaci prietena mea, deși voiai să fiu jucăria iubitului tău?
Vrei să fim prietene?
Am vrut, da.
Te-am crezut.
Bine, atunci…
Să-ți explic de ce s-a întâmplat asta!
„Nu-mi deschide lădița.”
Așa îmi spunea. Întotdeauna.
Marele nostru secret față de copii este că nu suntem modele de urmat.
- Să vedem ce e aici! - Da.
- Niște fotografii. - Ia să văd!
- Arată-mi! - Uite, ce drăguț!
Drăgălașul de el!
Asta e în Brazilia.
Ce frumos!
Și eu am fost odată acolo.
Ce este? Ce? Ce se întâmplă?
Ce chestie…
Erai o admiratoare?
Da, o admiratoare…
cu mult tupeu și mult noroc.
Ați fost împreună?
Așa e.
M-am îndrăgostit de tatăl tău.
Nu mă leg niciodată de cineva. Sunt un spirit liber…
Dar atunci mi-am pierdut capul.
Adică, din cauza lui.
Eram nebună după el. Mai ceva decât eram deja.
Dar nu și el.
Probabil că voise să scape de zvonuri.
La conferința sa de presă, am înțeles.
Și știi ceva? M-am liniștit.
Nicio problemă.
Asta când a fost?
Nu știu. Cu vreo 18 ani în urmă.
Nu se poate!
Și Chloe?
Chloe?
Ce e cu ea?
Nu. Nicio șansă! Nu.
Chloe n-are niciun amestec. Și nu, nu te teme!
Ce?
Spune! La ce te gândești?
- Ce e în mintea ta? - Nimic.
Doar niște idei trăsnite.
Vrei să mi le spui și mie?
Ți-l amintești pe fostul iubit? Cel care cică m-a lovit cu mașina?
Ce e cu el?
Cu ăsta îmi luam zborul când nu voiam să am de-a face cu el.
Iar acum, vrei să îți iei zborul.
Cât mai departe.
Dă-l încoace!
Zbor și eu cu tine.
Te simți bine?
Uită-te la mine!
Te simți bine?
Carmen!
Te simți bine?
Ascultă!
Ce este, Carmen?
Măi!
Ce este?
De-aia vreau să mă părăsească el.
Mi-e teamă de ce mi-ar putea face dacă îl părăsesc eu.
Futu-i! Îmi pare rău.
Dar ce legătură are asta cu mine?
Raúl e foarte atent la social media, la imaginea lui și…
mi-a cerut mâna în fața altora care se așteaptă să ne purtăm
ca într-o comedie romantică.
Iar oamenii aceia nu iartă infidelitatea.
De-aia m-ai înregistrat?
La urma urmei, imaginea mea e cum e,
tu nu trebuie să te murdărești, iar eu plătesc dacă Raúl e un monstru.
Ăsta era planul tău?
Îmi pare foarte rău.
Te-am folosit și te-am pus în pericol pentru mine.
Așa e.
Da.
Solidaritate pentru ura nemeritată de care am parte.
Putea fi un pact între prietene, nu o ambuscadă.
Ai dreptate.
Du-te acasă!
Mă ocup eu de Raúl și inventez ceva.
Dar, te rog,
nu mă detesta, bine?
Nu.
Mergem împreună.
N-am venit să îmbrățișez pe nimeni.
Am venit să fiu ce vreți voi. Și te voi ajuta.
Dar trebuie să mă ajuți să mă apăr dacă o ia razna.
Îți jur că nu-l las să-ți facă ce îmi face mie.
Bine.
Mersi.
Fir-ar să fie!
O să treacă!
Vino cu mine!
Haide!
Acum, eu conduc.
Bine?
CĂTRE DÍDAC: N-AM PUTUT VORBI ASEARĂ CU EI. ÎNCERC ASTĂZI…
Bună dimineața! Toate bune?
- Da. - Mă duc la școală. Șoferul așteaptă.
- I-am spus că te duc eu. - De ce?
Luăm micul-dejun la cel mai bun local din Madrid.
Măi să fie!
- Te bucuri? - Mă bucur.
Mulțumesc.
Unu, doi!
SALĂ DE SPORT
Unu, doi!
Continuați!
Da, Sara?
Pot să mă întorc?
Desigur.
Unu, doi!
Chiar că te-ai dat peste cap pentru asta, nu?
Și tu acum! Nu e cel mai bun local din Madrid?
- Ba da, asta așa e. - Bine.
Vrei să termini cu vrăjile
și să-mi spui ce se întâmplă cu mama lui Rocío, de pildă?
Ce sunt alea?
Documente care fac din tine proprietara acestui local.
- Poftim? - Da.
Serios?
- Nu… - Nu.
Nu le citi acum. Relaxează-te!
Ia-le la școală, citește-le când ai timp și spune-mi dacă accepți!
Dar ce-ți veni așa, dintr-odată?
O să fiu sincer cu tine. Numai așa putem redeschide Isadora House.
Deci numele meu va fi acolo, dar eu voi fi ignorată în continuare.
Nu, tu vei fi patroana reală a Isadora House,
fiindcă eu și mama am decis că e timpul să te implicăm în afaceri.
- Care e șmecheria? - Nu e niciuna.
- Spune-mi! - Nu.
Toate astea, tot ce avem, vor fi ale tale,
deci n-are rost să te mai ținem deoparte.
Dintotdeauna am vrut să te țin aproape, ca să înveți despre afacerile noastre.
Mama n-a vrut.
- Nu. - Mama…
Ea a vrut să-ți fie bine.
O fi făcut ea greșeli, dar nu ți-a vrut decât binele.
- Nu te mai război cu mama! - Nu, tată.
E greu să n-o faci cu cineva care n-are încredere în tine.
Dovedește-i că meriți să ne moștenești!
Că poți lua decizii dificile!
Va trebui să le iei.
Dacă trebuie sacrificii, știu că le vei face.
- Da, sigur. - Pentru familie.
Pentru afacere.
Mă faci să mă simt cel mai mândru tată din lume, fetițo.
Nu „fetițo”, fiindcă…
acum ești femeie.
Cineva care poate lua singură decizii foarte importante.
Bine, citește-le…
și spune-mi dacă ești de acord!
Bună dimineața!
Nu-mi citești mesajele?
Ce mai faci?
Ce este?
Ai vorbit cu ai tăi?
Isadora House va fi a mea.
Serios?
E grozav, Isadora. Vei putea negocia cu ai mei.
Aș putea. Dar n-o voi face.
- Poftim? - Nu vreau să negociez cu ei.
Și cu noi cum rămâne?
Nicicum.
Între noi nu e nimic.
Isadora…
EXTINDEREA CĂUTĂRILOR
Subtitrarea: Nicu Teodorescu