Las Encinas prøver å komme tilbake til normalen ved å åpne igjen,
i henhold til skolens kunngjøring.
Det var vanvittig.
Etter to uker vet vi svært lite om skytingen på skolen.
Vi minner om at ingen ble skadet. Vi skal holde dere informert.
Søsteren min gikk også der. Og hun lever et godt og lykkelig liv.
Og se på meg.
Det går over. Både det verste og det beste i livet går over.
Når blir smerten borte?
Jeg vurderer å begynne å ta medisinene igjen. Jeg har fortsatt noen esker.
Du trenger ikke medisiner eller å selvmedisinere.
Helvete.
Hvor lenge skal jeg ha mareritt? Angst? Den svarte skyen jeg lever med hver dag?
Du må gjennomleve det nå.
Ikke røm fra det. Bli der. Du vil bli kvitt det før du vet ordet av det.
ELITESKOLEN
Jeg kan forsikre dere om at Las Encinas er et trygt sted.
Hvordan vet du det? Hvorfor snakker vi fortsatt om dette?
Livene til barna er i fare.
- Vær så snill, María. - Nei.
Du må utvise Dídac.
- Mamma! - Ikke nå, Nico.
- At dere har mafiaarvinger på skolen er… - Mafia?
- Det var på nyhetene. - Det er klikkagn.
- De er forretningsmenn. - Dídac er en tenåring.
Jeg vet ikke engang hvem du…
- Luis, undervisningsinspektøren. - Samme det.
De kom jo fordi de visste at han er elev her.
Enten blir dere kvitt Dídac, eller så slutter barna våre. Så enkelt er det.
- Vi har ikke noe valg. - Nei, María.
Jeg vil be dere om å tenke over det i to dager, og så stemme.
Og om dere ønsker å la noen stemme for dere…
å la dem stemme for dere, kan dere gjøre det.
Ok, men dere må uansett holde ham unna de andre frem til det.
Tusen takk.
Når dere har bestemt dere, skal vi fortsette møtet.
- Dette går for langt. - Dídac…
Helt utrolig! Jeg slipper ikke unna dere.
- Dere må gi dere… - Slapp av.
Jeg vil bli utvist, og pappa vil ta meg med til Jávea.
Hva i helvete driver dere med?
Du skal ingen steder.
Du svarte ikke på spørsmålet.
Om du vil holde deg unna, holde deg unna. Det passer meg perfekt.
- Men da spør du ikke mer. - Jeg hadde fått virkelige venner her.
Jeg sa at du ikke skal dra. Stol på meg.
Dette går ikke an. Det er jævlig urettferdig.
Vi snakker om folk med våpen.
Folkens. Sett dere på plassene deres.
Kan jeg få låne de bildene av deg og Dídac?
Du skal få dem tilbake, men jeg skal gjøre alt for at han skal kunne bli.
Takk.
Nico.
Hei, det er veldig kult at du slåss for Dídac.
Han er bestevennen min.
Det er kult å være sammen med folk som gjør alt for vennene sine.
SE DEN HORETE NYE JENTA…
Hva er dette? Alle mobilene reagerte samtidig.
Bildene er grove, og de kaller henne en hore. Kontoen er nok falsk.
Jeg tror det er en lekket sextape.
Ikke se den. Den krenker privatlivet hennes.
- Jeg skal helt klart se den. - Ikke gjør det, Sara.
Filmer du? Du liker å filme meg, hva?
- Ok, det holder. - Det tok deg en stund å stanse meg.
Du snikkikket mens du dømte meg.
- Hei. - Hei.
Det med videoen… Det var jævlig gjort. Du må ha det fælt.
Det er ikke så ille. Jeg tar det ikke så alvorlig.
Om det hadde skjedde med meg…
Mobilen min ble stjålet nylig. Det kunne skje, og det skjedde.
Det er ikke noe å gjøre med, så jeg ser fremover.
- Jeg heter forresten Chloe. - Sonia.
Hyggelig å treffe deg.
Takk for at du bryr deg.
- Så leit at det ikke er badevær. - Nei da, vi har det fint her inne også.
Hvem man er sammen med, betyr noe. Planene er bare påskudd. Skål.
Dette er skikkelige isbiter. Ikke som de i utlandet.
Spanske isbiter er fantastiske.
- Hei, ikke vær slem. - Når jeg er snill, er jeg veldig snill.
- Men jeg er bedre når jeg er slem. - Skål.
- Hei, mamma. - Hei.
- Husker du José Luis? - Han ser kjent ut.
Hun var veldig liten da. Herregud, som du har vokst.
Ja da. Og jeg har vokst bra, ikke sant?
Kan du gå deg en tur? Vi har mye å prate om.
Ja da.
- Hyggelig å treffe deg, José Luis. - I like måte.
Hei. Se hitover.
Hei. Har datteren min gått allerede?
Hva?
- Vær så snill, Carmen. - Hendene mine skjelver rundt drittsekker.
- Jeg sa ikke noe. - Men jeg hørte tankene dine.
Utrolig.
Kom hit, dumma.
Du har ikke en dress fra en av de andre elskerne dine?
Du kan ende med å spise foldeskjørtet.
Da må jeg ta drosje hjem med denne flekken.
Ses vi i morgen?
Kom igjen, dumma. Vi møtes i morgen og snakker om hvorfor du kom til Madrid.
- Det var ikke på grunn av meg. - Flink gutt.
Ha det.
Velkommen.
- Klarer du det? - Ja da.
- Ok. Jeg setter igjen dette her. - Ja, hvor du vil.
- Er du sulten? - Ja, vi kan bestille mat.
Jeg er skrubbsulten. La oss bestille en pizza.
- Ja, gjerne. - Ok.
Så kult.
Overraskelse! Hei!
Tusen takk.
Selv om politiet sa at det fins bevis,
og at bilen var hans, vet jeg at det ikke var Patrick.
Men så forsvant han med familien sin. Jeg vet ikke. Det er underlig.
Ja, men jeg gir blaffen. Han gjorde det ikke.
Han ville aldri gjort det.
Iván, jeg er lei for det.
Jeg er virkelig lei for det. Det er sant.
Det er leit at du måtte gå gjennom så mye på så kort tid.
Jeg må på toalettet.
Jeg skal sjekke.
Hva driver du med? Hva i helvete var det der?
Hei! Skulle du til å tilstå?
Dette er jævlig flott.
- Jeg orker ikke mer. - Du orker ikke mer?
Stakkars deg. Tror du at bare du har det vondt?
Vil du gå til politiet? Kom. Men jeg skal tilstå.
- Hva? - Ja, jeg sier at det var meg.
Hvorfor det?
For å få en slutt på dette.
Men jeg lar deg ikke ødelegge livet ditt og havne i fengsel. Ikke faen.
Jeg blir heller fengslet selv, eller så tar jeg livet av meg.
Hør på meg nå.
Ingen må svi om vi holder sammen. Det verste er over. Det sverger jeg på.
Stol på meg.
Ok?
Hei…
INSTITUTT FOR SOSIALFAG
Til i morgen må dere lese om opprinnelsen til og teorien bak Frankfurterskolen.
Omar. Vi ble akkurat kontaktet om en betalt praktikantstilling.
Den går ut på å ta hånd om en støtteapp for elevene på Las Encinas.
- Du gikk der, ikke sant? - Nei, det gjorde jeg ikke.
- Nei? Jeg trodde jeg leste det i… - Jeg gjorde ikke det.
Beklager forvekslingen. Uansett, ring ham om du er interessert.
Nei takk. Jeg er ikke interessert.
UNDERVISNINGSINSPEKTØR
Hvorfor ville du ha disse?
Nico har blitt en fantastisk mann takket være rollemodellene hjemme.
Men nå trenger han jevnaldrende. Venner som behandler ham som en likemann.
Og i Nicos tilfelle tror jeg det er Dídac.
Jeg mener… Det ville være urettferdig om en elev måtte svi for familiens synder.
Og at en annen skal miste bestevennen sin fordi familien er sta.
NEI TIL SPEKULASJON
Folk uten hjem! Hjem uten folk!
Den okkuperte bygningen, som ligger i området kjent som Madrid Río,
er nå et selvutnevnt sosialkontor. Faktisk har de ansvarlige…
- María? - Hva?
- Så du det ikke? - Hva da?
…om navnets betydning. De hevder at kontoret har lagd sitt eget nettverk…
Slipp meg!
…med hjelp til hele nabolaget.
Takk skal du ha.
Eric.
- Hei, tante. - Hei.
Er alt i orden?
- Og foreldrene dine? - De vet ikke at jeg er her.
Hva mener du med at de ikke vet det?
- Jeg skal si det til dem. - Jeg vil ikke at de skal vite det.
De er ikke en del av livet mitt mer.
- Hvor bor du? - Hvor som helst jeg kan sove over.
- Hvordan har fetter Nico det? - Bra. Han har det bra.
- Han er veldig lykkelig. - Jeg er så stolt av ham.
Kom, vi går.
Seriøst?
- Husker du det ikke? - Sendt.
Takk.
Alt i orden, Sara?
- Ja, jeg blir bare litt intens iblant. - Ta det med ro. Alle her er kjempeintense.
- Pizza og musikk? - Gjerne.
Er pizzaen her allerede?
Hei sann.
Hei.
Nico fortalte meg om dette. Jeg ville gi Iván en klem.
- Hei, Dídac. - Hvordan går det?
- Tja… - Jeg er så glad for å se deg.
Kom inn. Alle er her.
- Ok. - Vi ses der.
Hva er det?
Syns du virkelig at det er best å unngå ham den siste kvelden?
- Ikke bland deg borti dette. - Vent, Isa.
Hør her. Jeg vet altfor godt hvordan det føles når du skjønner
at du ikke kan være sammen med noen og gjøre alt det dere aldri har gjort.
Og det gjør veldig vondt. Du aner ikke hvor vondt.
Og du? Hvordan har du det?
Dette er altfor mye for deg, hva?
- Jeg er takknemlig, men… - Jeg skal få dem ut på tre minutter.
Hei!
- Fetter! - Nico!
- Hvordan går det? Blir du til middag? - Han skal bo hos oss.
- Er det sant? - Er det sant?
- Og hvor lenge? - Vi får se. En stund.
Ja!
Vær så snill. Vi skal snakke om det.
Du må være veldig modig som slåss mot bevæpnet politi.
Ble du ikke redd?
Man må slåss mot urettferdighet. Om vi ikke slåss, vinner skurkene.
Det er sant.
Så du var der hele tiden? Du dro ikke?
Hvordan kunne jeg det? Det er meg som styrer hele greia.
Jeg ville blitt livredd.
"Om vi ikke slåss, vinner skurkene."
De gode og de onde. Voldelig og umoden. Hvordan kunne du ta ham med?
Jeg kunne ikke la ham sove på gaten.
Broren din kjenner ham. Kanskje han vet hva han gjør.
Eric er en snill gutt. Å være sammen med Nico, med oss,
i et hjem der han føler seg ivaretatt og elsket, vil få ham på rett spor.
- Eller få Nico på feil spor. - Nei da.
Nico har klare ideer og sunn fornuft. Vær så snill, Alfonso. Bare et par uker.
Vi ser hvordan det går, og så bestemmer vi oss.
- Mamma. Jeg og Eric går ut en tur. - Ok, vennen min.
Det er Dídacs siste kveld, og vi skal møtes hos Isadora.
- Ikke kom sent hjem. - Ok.
Jeg skifter, og så går vi.
María, jeg forstår at Eric er familie,
men du burde tilgi din sønns beste venn. For han har en god innflytelse på ham.
Hei, elskede. Jeg har skrevet tusen brev på mobilen min
og tenkt ut tusen taler for å få deg til å ta meg tilbake.
Men til sjuende og sist sier jeg farvel.
Jeg nekter å miste deg for alltid. Selv om det er til det beste.
La meg leve i håpet om at vi skal treffes igjen en dag.
Jeg ber ikke om noe vi aldri har hatt. Jeg ber ikke om noe nytt.
Jeg vil bare tilbake til det vi en gang hadde. Noe som var ekte.
Men for at det skal skje, må jeg forsvinne.
Det er det dere alle har sagt. Så, til vi ses igjen…
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg så høyt, Iván.
Jeg har alltid gjort det og vil alltid gjøre det.
- Hallo? - Hei.
- Ja! - Ja, hei. Har du bestilt pizza?
Ja, men… Jeg kan ikke røre meg. Jeg trenger hjelp.
Tast inn koden og kom inn. Den er 1, 9, 9, 7.
Helvete, går det bra?
Hei, skal jeg bare ta deg?
Jeg mener, ta deg med inn?
- Inn i huset? - Ok.
- Kom igjen. - En, to…
- Takk. Helvete. - Sånn. Alt i orden?
Jøss, for et stort hus.
Bor du her alene?
Ja.
- Beklager. Det angår ikke meg. - Ta det med ro.
Bare si hvor jeg skal sette dette, så drar jeg.
Sett det der. Det går bra.
Har du spist middag?
Om du vil bli, har jeg bestilt for mye pizza.
- Det var litt for direkte, ikke sant? - Nei.
Tja, jeg kan vel droppe et par bestillinger.
Kult.
Hvor er kjøkkenet? Jeg kan hente et par øl, om du har.
Det har jeg. Det er der borte.
- Flott. - Helt i enden.
Hvor skal du?
La meg få se på det.
Det er jo ingenting. Om du ikke var så sta…
- Jeg skal til Isadora. - Hvorfor det?
- Vi har allerede truffet Iván. - Jeg vil være sammen med de andre.
Ser du hvor sta du er? Hva?
Kom igjen, da. Vi bruker en evighet på å velge film.
- Hei. - Hvordan går det?
Dette er Chloe. Jeg har invitert henne med i gjengen.
Hvordan går det?
Politistyrkene er en forlengelse av en fasciststat som spekulerer i folks liv.
- Herregud… - Er alt i orden?
Ja, men jeg går ned. Jeg foretrekker twerking fremfor politikk.
Blir noen med?
Nei? Ok, det går bra.
Skulle ikke hun bli med i gjengen?
Jo.
Jeg må stikke. Jeg skal et sted. Hyggelig å treffe deg.
- Jeg går ned og finner noe å drikke. - De serverer ved bordene.
KOM TIL SUITEN MIN
Jeg må pisse.
Jeg stikker også. Jeg skal…
Jeg stikker.
- Alle har bare forsvunnet. - Ja, ikke sant?
Jeg fikk ikke takket deg.
For at jeg ikke myrdet deg da du brukte meg for å få Ari?
- Du… - Jeg er lei for det.
Det lød mindre passivt-aggressivt i hodet mitt. Det var et vennlig stikk.
Det er for at jeg ikke lot deg gå inn på klinikken.
Jeg ville minne deg på at Nico før var fornøyd med hvem han var. Som han var.
- Hva? - Hva?
Det var ikke tilfeldig at du kom hit.
Jeg har tenkt på hva som skjedde med deg og videoen.
Så fælt.
Jeg liker det ikke fordi noe ble stjålet fra meg,
ikke på grunn av det man ser, for det er jo bare sex.
- Har du sett den? - Hva da?
- Videoen. - Nei, det har jeg ikke.
Vil du se den?
- Hva? - Ja, alle har jo sett den uansett.
Da vil du se hvor viktig den er. Ikke i det hele tatt.
Og jeg skal si deg noe.
Det er ikke rart noen lekket den. Den er kjempesexy.
- Den er privat. - Ja, men jeg vil vise deg den.
Vil du se den?
Kom. Vi går et roligere sted.
Hva? Liker du den?
- Hvordan kan du vise den så skamløst? - Er ikke du skamløs som ser den?
Ikke la oss være hyklerske.
Du ble kåt, ikke sant?
Dette er sånn jeg er. Ta meg som jeg er…
…eller la være.
Ta meg som jeg er…
Knull meg.
- Jeg bare… - Hva?
Jeg liker å ta en øl og bli kjent med folk.
Bli kjent med? Eller at de skal bli kjent med deg?
Så de finner ut hvor fantastisk du er og faller pladask for deg?
Du blir tent av å bli beundret. Jeg blir tent av å gjøre andre tent.
Hva skal jeg med en millionarv,
om pengene ikke kan gi meg alt jeg har mistet?
Jo da, men du har et hus.
Pengene lar deg betale for profesjonell hjelp slik at du kan komme over tapene.
Eller få en stabil fremtid uten bekymringer.
Vet du hva, Iván? Jeg har ingen fremtid eller penger som sikrer den.
Bare en nåtid jeg må tåle hver dag.
Jeg vet ikke. Penger kan kanskje ikke kjøpe lykke,
men den kan kjøpe noe som er ganske lik den.
Beklager. Jeg ville gjøre deg glad, og dette gjør det kanskje verre.
- Nei da. - Jeg kan gå om du vil.
Nei, bli her.
Jeg kjenner deg ikke, men det føles godt å være sammen med deg.
I like måte.
- Hold kjeft! - Slipp meg.
Du og jeg skal ta en prat. Så ikke skrik.
Ta det rolig!
Jeg mener, ja.
Livet fortsetter å gi oss tegn som betyr at vi ikke kan være sammen.
Kanskje de tegnene betyr at vi kan overvinne alt som står i veien for oss.
For her er vi, sammen igjen.
Greit. Alt burde vært enklere og så videre.
Jeg vet det.
Ok. Farvel, Isadora.
Nei, vent. Stans.
Jeg vil ikke at du skal gå sånn.
Vent, nå må du gå til høyre.
Litt lenger. Litt mer. Her.
Jeg har lyst til å danse.
- Liker du det ikke? - Jo, det er bare det at…
Jeg kan ikke. Beklager.
Nei, stans.
Hva er det?
Jeg kan ikke. Jeg vet ikke hvorfor, men jeg kan ikke.
Du er ikke klar ennå. Det er alt.
Men jeg vil det. Jeg vil virkelig. Og jeg vil være sammen med deg.
Jeg skal ingen steder.
- Unnskyld. - Jeg burde ikke ha kysset deg.
Ikke tenk på det. Du behøver ikke å si unnskyld.
Jeg ville det også.
Kan du bli et øyeblikk?
Det er en stund siden jeg har følt meg så avslappet med noen.
Så jeg vil gjerne at vi skal bli venner. Bare venner, ok? Jeg lover.
- Ok. Det er greit for meg. - Ja. Kult. Venner.
Og som din nye venn, vil jeg gjerne få alle pengene mine til å bety noe…
Og hjelpe deg med å få den fremtiden du tror at du aldri vil få.
Hei…
Har du lyst til å møtes for en drink og en prat en dag?
Slik at begge kan prate, ikke bare jeg. Vi kunne bli kjent med hverandre.
Vi ser hvordan det går, ok?
Hva er instaen din? Eller…
Vær forsiktig med videoene. Vi vet alle hva som kan skje.
Og du, vennen min, bør slutte å forfølge meg.
Vi har akkurat møtt hverandre, og du er litt for intens.
- Jeg lekket videoen selv. Ok? - Hva sier du?
La oss se, mamma.
Sier ikke du alltid at jeg må se etter en rik kjæreste?
Jeg kan få et par sånne på Las Encinas.
Tror du det er normalt å vise seg frem sånn?
Jeg fikk hele skolens oppmerksomhet, og tre av fire vil ha meg.
Om du har lært noe av moren din, er det selvrespekt.
Og at vi har mye mer å by på. Mye mer enn dette.
Har vi det? Hva mer? Hva mer har vi, mamma?
Vi er ikke noe mer enn tomme skall. Det er det de vil ha, og det utnytter vi.
Og jeg gjør ikke noe jeg ikke har lært av de beste.
Pamela, Paris, Kim og deg, mamma.
Jeg lærte alt dette av deg.
Selv om du prøver å overbevise meg på alle mulige måter,
og du kan mange, kan jeg ikke gi deg pensjonen fra Cruz nå som han er død.
Tror du jeg er dum? Selvsagt kan du det.
- Du var advokaten hans. - Det er umulig. Basta.
Umulig. Idiotenes adjektiv.
Jeg kan og vil ikke gjøre det. Selv om det betyr at du ikke vil treffe meg igjen.
La meg se, i kontrakten jeg skrev under med faren din og Cruz,
sto det at jeg ville få pensjonen så lenge jeg holdt meg unna sønnen min.
- Det var det som sto der, ikke sant? - Jo.
Greit. Så ingen pensjon, ingen avtale. Ingenting forhindrer meg fra å ta kontakt.
Joel. Denne er til deg.
Helvete.
FREMTIDEN DIN DIN VENN, IVÁN
Hva er det?
- Kan du forklare meg dette? - Hva må jeg forklare?
Kan du gå? Vi må ta en prat.
- Prat på rommet deres. - Vær så snill.
Jeg stikker før dere ødelegger morgenen min.
Så?
Jeg vet ikke når jeg søkte, men jeg gjorde det, og sånn er det.
Og du sa ingenting?
Trenger jeg din tillatelse til å ville bli noe mer enn et bud?
Hvordan har du råd til det?
- Med et stipend. - Hvilket stipend?
- Søkte du uten å si noe? - Jeg visste ikke om jeg ville få det.
Får du det, velg en annen skole.
- Hvorfor det? - Det fins mange gode skoler.
- Ikke gå på Las Encinas. - Hvorfor ikke?
Hvorfor skal jeg nekte å gå på den beste?
Helvete.
Så du gikk der. I et helt år har du pratet om den offentlige skolen du gikk på.
Var det en løgn?
Jeg sa ikke noe om søknaden min, og du sa ikke at du gikk der. Vi er skuls.
Jeg snakker aldri om det, fordi stedet skadet meg.
Meg og folk jeg var veldig glad i.
Ikke begynn der, vær så snill.
Jeg vet ikke hva som skjedde med deg eller de du var glad i.
Men ikke alle har en fæl tid på Las Encinas.
Folk som går der, er veldig vellykkede.
Det er urettferdig at du nekter meg sjansen til å lykkes.
- Hva om de knuser deg? - Hva om de ikke gjør det?
Hva om jeg for første gang kan ha en drøm?
- Folk forandrer seg der. - Omar…
Jeg er veldig sikker på hvem jeg er. Ok?
Og jeg vil ikke la noen forandre meg.
Jeg skal begynne der,
jeg skal fullføre skolen, og så skal jeg slutte med stil.
Om du elsker meg, stol på meg og støtt meg.
Velkommen.
Takk.
- Skal jeg vise deg rundt? - Gjerne.
Hvor lenge skal jeg ha mareritt? Angst? Den svarte skyen jeg lever med hver dag?
Du må gjennomleve det nå. Ikke røm fra det. Bli der.
Hva med sjokkterapi?
- Dra tilbake og se det i øynene? - Det vil gjøre mer skade enn gagn.
Du må beskytte deg selv nå, holde deg unna alt sammen.
Morn. Er du Luis, undervisningsinspektøren?
Ja, det er meg.
Jeg er fra Instituttet for sosialfag.
Jeg er her for praktikantstillingen på skolen.
- Ja, greit. Hva heter du? - Jeg heter Omar.
Vær så god og sitt.
Ok, så hva stemmer dere for? Stemmene deres og fullmaktene.
For å la Dídac bli.
- Roberta? - Det samme. La ham bli.
Jeg håper dette er til det beste.
La meg få gjenta at jeg skal følge med på alle elevene.
Jeg skal sikre at de er trygge.
RAMOS VICO-FAMILIEN
Stol på meg.
TURER TIL MADRID
Tekst: S. Marum