Las Encinas se snaží vrátit k normální výuce,
jak stojí ve školním prohlášení.
Bylo to úplně šílené.
Uběhly dva týdny
a my toho o střelbě stále moc nevíme.
Připomínáme, že nikdo nebyl zraněn. Budeme vás dál informovat.
Sestra tam taky studovala.
A teď se má skvěle a je šťastná.
A co já?
Přejde to.
Nejhorší i nejlepší chvíle pominou.
Kdy to přestane bolet?
Přemýšlím, že začnu zase brát léky.
Ještě nějaké mám.
Nepotřebujete léky a už vůbec si je neberte sám.
Kdy se zbavím těch nočních můr?
Tý zasraný úzkosti? Toho černýho mraku, ve kterým žiju?
Musíte si to prožít.
Neutíkejte. Vydržte to. Dřív, než se nadějete, to bude za vámi.
ELITA
Mohu vás ujistit, že na Las Encinas je bezpečno.
Jste si opravdu jistí?
Nevím, proč o tom pořád mluvíme.
Děti jsou v ohrožení života.
- Marío, prosím. - Ne.
Musíte Dídaca vyloučit.
- Mami! - Teď ne, Nico, prosím.
- Mít na škole děti mafiánů je… - Mafiánů?
- Bylo to ve zprávách. - Je to hoax.
Jsou to podnikatelé.
A Dídac je jen kluk.
Poslyšte, vás ani neznám…
Jsem Luis, studijní.
No, budiž.
Očividně přijeli, protože tu studuje jejich kluk.
Takže buď Dídaca vykopnete, nebo odhlásíme svoje děti.
- Jak prosté. - Nemáme na výběr.
- Ne, Marío.
Vezměte si dva dny na rozmyšlenou a pak budeme hlasovat.
A pokud chcete hlasovací práva delegovat
na ně,
tak můžete.
Dobře, ale do té doby ho držte stranou.
Děkuju moc.
Schůzi obnovíme, až se rozhodnete.
- To přehnali. - Dídacu…
To není možný. Nikdy mě nenecháte na pokoji.
- Přestaňte už. - Hele, klid.
Vykopnou mě ze školy
a táta mě vezme do Jávei.
Do čeho ses to sakra zapletl?
Nikam nepojedeš.
Neodpověděls mi.
Jestli chceš mít odstup, tak prosím.
Mně to vyhovuje.
Ale nechci slyšet žádné otázky.
Měl jsem tu přátele.
Nikam přece nejedeš.
Věř mi.
Takhle to nejde. Není to přece fér.
Bavíme se o lidech se zbraněma.
Lidi.
Zpátky na místa, prosím.
Nico, můžu si půjčit ty tvoje fotky s Dídacem?
Vrátím ti je, ale chci mu pomoct, aby tu mohl zůstat.
Díky.
Nico.
Hele, to je…
moc fajn, jak za něj bojuješ.
Jsme nejlepší kámoši.
Je super mít lidi, co udělají pro kámoše všechno.
OMRKNĚTE TU NOVOU COURU…
Co to je? Všem cinkly telefony?
Je to explicitní a říká jí coura, takže asi falešnej účet.
Asi uniklý domácí porno.
Nekoukej na to. Je to narušení soukromí.
Já si to určitě pustím.
Saro, ne.
Nahráváš to?
Rád mě nahráváš, co?
Fajn, stačí.
Trvalo ti, než jsi mě zastavila.
Soudíš mě, ale zvědavá seš.
Ahoj.
S tím videem je to fakt blbý. Musí to být hrozný pocit.
Zas tak moc ne.
Těžký spaní z toho nemám.
Kdyby se to stalo mně…
Před pár dny mi ukradli telefon.
Dalo se to čekat.
Zvrátit se to nedá, takže jedeme dál.
Jsem Chloe.
Sonia.
Těší mě.
Díky, že se staráš.
Škoda, že je na bazén zamračeno.
Neboj, bude nám tu dobře.
Hlavní je firma.
Plány jsou jen výmluva. Na zdraví.
Pořádný ledový kostky. Ne jako ty v zahraničí.
Španělskej led je skvělej.
No tak.
Nezlob.
Umím být hodná.
Ale zlobivá jsem lepší.
Na zdraví.
Ahoj, mami.
Ahoj.
Zlato, pamatuješ si Josého Luise?
Je mi povědomý.
Byla ještě moc malá.
Páni, ty jsi ale vyrostla.
To jo.
Do krásy, co?
Něco tu řešíme, nechceš se jít projít?
Tak jo.
Těšilo mě, José Luisi.
Nápodobně.
Hej.
Na mě se dívej.
Hej.
Odešla už moje dcera?
Co?
Carmen, proboha!
Z kreténů se mi třesou ruce.
Nic jsem neřekl.
Slyšela jsem tvý myšlenky.
Neskutečný.
Ale no tak, blázínku.
Nemáš tu náhodou oblek navíc po některým ze svých milenců?
Abys neskončil ve skládaný sukni.
S takovou se musím jet domů převlíct.
Tak zítra?
No tak.
Zítra se sejdeme a probereme, co tě přivedlo do Madridu.
Vím, že já ne.
Pálí ti to.
Měj se.
Pojď dál.
- Zvládáš? - Jo.
Dobře.
Nechám to tady.
Jo, kdekoliv.
- Máš hlad? - Jo. Něco objednáme.
Umírám hlady. Dáme si nějakou pizzu.
- Mám na ni chuť. - Jo.
Tak super.
Překvapení!
Jupí.
Díky moc.
I když policie tvrdí, že mají důkazy,
a zapálený auto bylo Patrickovo, on to neudělal.
Jo, ale celá ta famílie se vypařila.
Tak já nevím.
Je to divný.
Vím a je mi to jedno.
On to nebyl.
On by ti to nikdy neudělal.
Iváne, já…
Je mi to líto.
Je mi to hrozně líto.
Opravdu.
Je mi líto, že tě toho za takovou chvíli postihlo tolik.
Odskočím si.
Zkontroluju ji.
Co to bylo?
Co to sakra bylo?
Hej!
Chtěla ses přiznat?
To je fakt skvělý.
Fakt skvělý.
Já už nemůžu.
Jak nemůžeš?
Chudinko. Myslíš, že seš tu jediná, kdo trpí?
Chceš jít na policii?
Tak jdem.
Já se přiznám.
- Co? - Řeknu, že jsem to byl já.
O co ti jde?
Chci to ukončit,
ale nedovolím, abys shnila v base.
To kurva ani omylem.
Půjdu sedět místo tebe nebo se zabiju, pokud budu muset.
Poslouchej mě.
Když budeme držet spolu, nezaplatí za to nikdo.
Přísahám, že nejhorší máme za sebou.
Věř mi.
Dobře?
No tak…
Na zítřek si přečtěte původ a teorii Frankfurtské školy.
Děkuji.
Omare.
Přišly nám informace o té placené stáži.
Jde o správu a podporu aplikace pro studenty Las Encinas.
Studoval jste tam, že?
Ne, nestudoval.
Opravdu? Určitě jsem to četla…
Nestudoval.
Tak to se omlouvám.
Ale zavolejte mu, jestli máte zájem.
Ne, díky.
Nemám zájem.
VEDOUCÍ STUDIJNÍHO ODD.
Proč jste je chtěl?
Z Nica vyrostl skvělý muž díky vzoru, který má v rodině.
Ale teď potřebuje vrstevníky.
Rovnocenné kamarády.
A takovou osobou je pro Nica Dídac.
Chci říct…
Není fér, aby student platil za hříchy rodiny.
A další ztratil kvůli rodině přítele.
NE SPEKULANTŮM
Lidé bez domovů! Domovy bez lidí!
Okupovaná budova v oblasti známé jako Madrid Río
se stala samozvaným společenským centrem.
Lidé uvnitř…
Marío?
Co?
- Nevšimla sis? - Čeho?
…o významu jména,
tvrdí, že centrum utkalo vlastní…
Pusťte mě!
…záchrannou síť pro celou čtvrť.
Díky moc.
Ericu.
Ahoj, teto.
Ahoj.
Jsi v pořádku?
- Jo. - Jo?
A tvoji rodiče?
Neví, že tu jsem.
Jak to myslíš, že to neví?
Zavolám jim.
Ne, nechci, aby to věděli.
Už s nima nežiju. Tečka.
A kde žiješ?
Kdekoliv se dá.
Co bratránek?
Nico se má fajn.
Má se fajn, je…
moc spokojený.
Jsem na něj pyšný.
Tak jdeme.
Vážně?
- Nevzpomínáš si? - Posláno.
Díky.
Saro, dobrý?
Jo, ale jsem z toho trochu vykolejená.
To nic, zlato. Všichni jsme jak na trní.
- Pizzu a muziku? - Ano, prosím.
Pizza už je tady?
Dobrý den.
Ahoj.
Nico mi o tom řekl.
Chtěl jsem Ivána obejmout.
- Ahoj, Dídacu. - Jak se máš?
- No… - Moc rád tě vidím.
Pojď dál, jsou tu všichni.
- Dobře. - Uvidíme se tam.
Co?
Fakt myslíš, že je dobrý se mu poslední večer vyhýbat?
Iváne, nech toho.
Počkej, Iso.
Podívej…
Já moc dobře vím, jaký to je si uvědomit,
že s někým nemůžeš být
a nemůžeš s ním zkoušet nový věci.
Hodně to bolí.
Ani nevíš jak.
A co ty?
Jak se cítíš?
Je tu na tebe moc lidí, co?
- Jsem za to vděčný, ale… - Hned je vykopnu.
Ahoj.
Bratránku.
Nico!
Jak se máš? Zůstaneš na večeři?
Stěhuje se k nám.
- Vážně? - Vážně?
A…
na jak dlouho?
Uvidíme. Na chvíli.
Jo!
Prosím.
Promluvme si o tom.
Kámo, musíš být odvážnej,
že si takhle troufneš na ozbrojený poldy.
Fakt ses nebál?
Proti bezpráví musíš bojovat.
Jinak vyhrajou ti špatní.
Jo, pravda.
Takže jsi tam zůstal? Neodjel jsi?
Jak bych mohl? Já to tam celý vedu.
Já bych se z toho posral.
„Když nebudeme bojovat, vyhrají ti zlí.“
Ti dobří a ti zlí.
Nevyzrálý a násilník. Proč jsi ho sem vzala?
Nemohla jsem ho nechat na ulici.
Tvůj bratr ho zná. Možná ví, co dělá.
Eric je hodný kluk.
Když bude s Nicem a s námi,
v domově, kde bude cítit péči a lásku,
tak se možná polepší.
Nebo se Nico zhorší.
To se nestane.
Nico má jasnou hlavu a zdravý rozum.
Alfonso, prosím. Na pár týdnů.
Uvidíme, jak to půjde, a pak se rozhodneme.
Mami.
Jdu s Ericem na drink.
Dobře, zlato.
Dídac je tu naposled, tak jdeme k Isadoře.
- Nebuďte tam dlouho. - Tak jo.
Převlíknu se a jdu.
Marío,
chápu, že je Eric tvůj příbuzný,
ale buď laskavá i k příteli svého syna,
který na něj má dobrý vliv.
Ahoj, lásko.
Napsal jsem ti na telefonu tisíc dopisů
a vymyslel tisíc proslovů, abych tě přesvědčil k návratu.
Ale nakonec se s tebou loučím.
Nechci tě ztratit navždy.
I když je to tak nejlepší.
Nech mě žít s nadějí, že se jednou znovu setkáme.
Nechci nic, co nebylo. Nežádám o nic nového.
Chci jen to, co jsme spolu měli dřív.
Něco skutečného.
Ale aby se to mohlo stát,
musím zmizet.
To jste mi říkali.
Takže dokud se zas neuvidíme,
miluju tě.
Hrozně tě miluju, Iváne.
Vždycky jsem tě miloval a vždy budu.
Haló?
Ano!
Zdravím. Objednal jste si pizzu?
Ano, ale…
Nemůžu se pohnout. Potřebuju pomoc.
Vyťukejte kód a pojďte dál.
Je to 1, 9, 9, 7.
Kruci, jste v pořádku?
Mám vám píchnout?
Teda, pomoct na nohy.
Dovnitř.
Jo.
Tak pojďte.
Jdeme. Raz, dva…
- Díky. Sakra. - A je to. Dobrý?
Sakra, máte to tu obří.
Bydlíte tu sám?
Jo.
Pardon. Vím, že mi do toho nic není.
To nic.
Řekněte mi, kde to nechat, a já vypadnu.
Nechte to tam. Dobrý.
Hele, už jste večeřel?
Jestli chcete zůstat, objednal jsem tý pizzy moc.
Sakra, byl jsem moc přímej.
Ne.
Teda jo.
Asi můžu pár objednávek přeskočit.
Super.
Kde máte kuchyň? Přinesu pivka, jestli máte.
Mám. Kuchyň je támhle.
- Fajn. - Na konci.
Kam jdeš?
Dobře, ukaž mi to.
To nic není.
Kdybys nebyla tak tvrdohlavá…
Jdu k Isadoře.
Proč?
Ivána jsme už viděli.
Chci být s ostatními.
Vidíš, jak jsi tvrdohlavá? No?
Pojď. Víš, že vybrat film nám vždycky trvá věčnost.
- Ahoj. - Jak se máš?
Lidi, to je Chloe. Pozvala jsem ji, aby se přidala.
Jak se máte?
Policie
je rukou fašistického státu, který spekuluje s lidskými životy.
Bože.
Jsi v pohodě?
Jo, ale jdu dolů. Mám radši twerkování než rozjímání.
Jdete taky?
Ne? To neva.
Neměla se přidat k nám?
Jo.
Musím jít. Mám nějakou práci.
Těšilo mě.
Jdu pro drink.
Mají tu obsluhu.
ISADORA PŘIJĎ DO MÉHO APARTMÁ.
Jdu na záchod.
Já jdu taky.
Jdu…
Prostě jdu.
Všichni zdrhli.
Že jo?
Hele, nestihl jsem ti poděkovat.
Že jsem tě nestáhla z kůže, když sis se mnou hrál kvůli Ari?
Holka…
Promiň.
V hlavě mi znělo míň agresivně.
Byla to přátelská ťafka.
Děkuješ, že jsem ti zabránila jít na kliniku. Vím.
Dřívější Nico byl totiž šťastný takový, jaký byl.
Kým byl.
Co?
Nepřišel jsi sem náhodou.
Přemýšlel jsem o tom, co se ti stalo s tím videem.
Je to hrozný.
Je to hrozný, protože mi ho někdo ukradl,
ne proto, že jste to viděli. Vždyť to byl jen sex.
- Viděls to? - Co?
To video.
Ne. Neviděl.
A chtěl bys?
Co?
Všichni ho už stejně viděli.
Aspoň získá význam. jakej si zaslouží. Žádnej.
A víš, co ještě?
Není divu, že uniklo. Je mega žhavý.
Je soukromý.
Jo, ale já ti ho ukázat chci.
Chceš, nebo ne?
Tak pojďme někam, kde je větší klid.
Tak co?
Líbí?
Proč ho tak nestydatě ukazuješ?
Proč ho nestydatě sleduješ?
No tak, nebudem pokrytci.
Vzrušila jsem tě, že jo?
Taková jsem já.
Ber…
nebo nech být.
Ber…
Ojeď mě.
- Já jen… - Co?
Chci si dát s člověkem pivko a poznat ho.
Chceš ho poznat? Nebo chceš, aby on poznal tebe?
Aby zjistili, jak seš skvělej, a sedli si z tebe na zadek?
Vzrušuje tě pocit obdivu.
A mě vzrušuje vzrušovat.
K čemu je milionové dědictví,
když mi ty prachy stejně nevrátí, co jsem ztratil?
To jo, ale…
máš barák.
A taky si můžeš zaplatit profesionální pomoc,
abys to zvládnul.
Nebo měl stabilní a bezstarostnou budoucnost.
Chápeš, Iváne?
Já nemám budoucnost ani prachy.
Musím přežívat den po dni.
Já nevím.
Za peníze si možná štěstí nekoupíš,
ale koupíš si něco dost podobnýho.
Sakra, promiň. Chtěl jsem tě rozveselit, ale jenom to zhoršuju.
- Ne, vůbec ne. - Klidně půjdu.
Ne. Zůstaň.
Neznám tě,
ale je mi s tebou fajn.
Nápodobně.
Sklapni!
Pusť mě.
Musíme si promluvit.
Hlavně neřvi.
Uklidni se!
Teda jo.
Život nám dává znamení, že my dva nemůžeme být spolu.
Možná nám ta znamení říkají,
že můžeme překonat všechny překážky, která nám stojí v cestě.
Protože jsme tu zase spolu.
Fajn.
Všechno by mělo být snazší, bla, bla bla.
Já vím.
Tak jo.
Sbohem, Isadoro.
Ne, počkej. Stůj.
Nemůžu tě takhle pustit.
Teď zaboč doprava.
Ještě kousek.
Tady.
Jdu si zatančit.
Rozrušil jsem tě?
Ne, jenom…
Já nemůžu. Promiň.
Ne, přestaň.
Co se děje?
Já nemůžu. Nevím proč, ale nemůžu.
Ještě nejsi připravená. To je vše.
Ale já chci.
Vážně moc chci. Chci být s tebou.
Nikam nejdu.
Promiň.
Neměla jsem tě políbit.
To nic. Nelam si s tím hlavu a neomlouvej se.
Já to taky chtěl.
Můžu ještě?
Už je to dlouho, co mi s někým bylo tak příjemně.
Co kdybysme byli kamarádi?
Jen kamarádi, jo? Slibuju.
Dobře. Tak jo.
Jo.
Super. Kamarádi.
A jako tvůj novej kámoš
bych chtěl dát smysl všem svým penězům
a pomoct ti s budoucností, kterou si myslíš, že nemáš.
Hele…
Nechceš někdy na drink a pokecat?
Můžem mluvit oba, ne jenom já.
Můžem se vzájemně poznat.
Uvidíme, jak to půjde, jo?
Nemáš Instagram? Nebo…
Dávej si na ty videa pozor. Víme, co se může stát.
A ty mi přestaň dýchat na krk.
Moc se neznáme a seš trochu moc vlezlá.
To video jsem vypustila sama.
- Jasný? - Cože?
Tak hele, mami.
Neříkáš mi pořád, že si mám najít bohatýho přítele?
Na Las Encinas by se jich pár našlo.
Připadá ti normální se takhle odhalovat?
Všimla si mě celá škola a chtějí mě tři ze čtyř studentů.
Zlato, měla by ses od své matky naučit i sebeúctě.
A že máme víc co nabídnout.
Víc než tohle.
Vážně máme?
A co teda?
Co ještě máme, mami?
Jsme jen prázdný skořápky.
To se od nás chce a my toho využíváme.
Navíc dělám jen to, co umím od těch nejlepších.
Od Pamely, Paris, Kim
a od tebe, mami.
Tohle všechno se naučila od tebe.
I když se mě snažíš přesvědčit všemi možnými triky,
které máš v rukávu,
nemůžu ti po Cruzově smrti vyplácet žádnou penzi.
Myslíš, že jsem hloupá?
Jistěže můžeš.
Byls jeho právník.
Nejde to. Tečka.
Nejde to.
Ta slova používají jen idioti.
Nemůžu to udělat a ani nechci.
I když mě už nebudeš chtít vidět.
Ve smlouvě, kterou jsem podepsala se tvým otcem a Cruzem
se píše, že dostanu penzi,
pokud se k synovi nepřiblížím.
Píše se to tam, že?
Ano.
Výborně.
Bez penze dohoda padá.
Nic mi nebrání ho oslovit.
Joeli.
Tohle ti přišlo.
Sakra.
TVÁ BUDOUCNOST OD KAMARÁDA, IVÁN
Co to je?
Vysvětlíš mi to?
Co ti mám vysvětlovat?
Dalmare, běž. Něco řešíme.
- Proberte to v pokoji. - Prosím.
Tak já jdu, než mi zkazíte ráno.
No?
Hele, nevím, kdy jsem se přihlásil,
ale stalo se to a vidíš.
Neřekls mi to.
Musím se tě ptát, jestli chci být víc než poslíček?
Z čeho to zaplatíš?
Ze stipendia.
Jakýho?
Neřekls mi, že o něj žádáš.
Nevěděl jsem, jestli ho dostanu.
Tak si ale vyber jinou školu.
- Co? Proč? - Je plno dobrejch škol.
- Nechoď na Las Encinas. - Co blázníš, Omare?
Proč mám odmítat nejlepší školu?
Do prdele.
Takže jsi tam chodil.
Rok jsi mi tvrdil, žes byl na státní.
Ale lhal jsi, co?
Hele, já ti neřekl o svý přihlášce a tys mi neřekl, že jsi tam chodil.
Jsme si kvit.
Nemluvím o tom, protože mi tam ublížili.
A lidem, které jsem měl rád.
Joeli, prosím, nechoď tam.
Nevím, co se stalo tobě
nebo těm lidem, cos měl rád.
Ale ne každej zažívá na Las Encinas peklo.
Jejich studenti jsou úspěšní.
A není fér, abys mi tu šanci odpíral.
Co když s tebou vyjebou?
A co když ne?
Co když poprvý v životě můžu o něčem snít?
To místo umí lidi změnit.
Omare…
Já…
dobře vím, kdo jsem.
Jo?
Nedovolím, aby mě změnili.
Hele, nastoupím tam,
vystuduju
a odejdu ve velkým stylu.
Jestli mě miluješ,
věř mi a podpoř mě.
Vítej.
Díky.
Můžu tě provést?
No jasně.
Kdy se zbavím těch nočních můr?
Ty zasraný úzkosti? Toho černýho mraku, ve kterým žiju?
Musíte si to prožít.
Neutíkejte. Vydržte to.
A co terapie šokem?
Co se tam vrátit a čelit tomu?
To nepřinese nic dobrého.
Musíte sám sebe chránit,
držet se od toho dál.
Dobré ráno.
Vy jste Luis, studijní oddělení?
Ano, to jsem já.
Jsem z fakulty sociálních studií.
Jdu na placenou stáž, správa školní aplikace.
Jistě. Jméno?
Jsem Omar.
Dobře, posaďte se.
Jak hlasujete? Vy a vaši zmocněnci.
Aby Dídac… zůstal.
Roberto?
Ano. Ať tu zůstane.
Doufám, že to bude nejlepší.
Marío, je to nejlepší. Mám na starosti všechny studenty
a zajišťuji jim bezpečí.
V tom mi můžete věřit.
CESTY DO MADRIDU
Překlad titulků: Petra Babuláková