Predstavljaj si, da je tvoje srce boben.
Tvoje dihanje bas.
TANGER
OSEM MESECEV PREJ LONDON
DrSi predstavlja RITEM SEKCIJA
PO KNJIŽNI PREDLOGI MARKA BURNELLA
Lisa, zgornja spalnica!
Živjo.
Ime mi je Keith. –Pol ure je 100, ena ura 150.
Samo pogovarjal bi se. –Najprej plačaj.
Ja.
Kako ti je ime? –Lisa.
Je to tvoje pravo ime? –Lisa sem.
Lahko pa sem kdo drug, če hočeš.
Si lahko Stephanie? –Seveda.
Stephanie Patrick?
Tvoji starši so bili na letalu letalske družbe Northeast Airlines,
ki je pred tremi leti strmoglavilo v atlantski ocean.
Skupaj s tvojo sestro in bratom.
Novinar sem.
Članek pišem.
Ni bila nesreča, podtaknili so bombo.
Imaš cigareto?
Ne. Bombaš se prosto sprehaja tu po Londonu.
Takoj bom nazaj.
Vstani.
Pustite me!
Samo pogovoril bi se rad, Stephanie.
Spokaj ven! –Saj že grem!
KEITH PROCTOR, SVOBODNI NOVINAR
Čaka vas eno sporočilo.
Živjo, ljubica.
Očka je na pultu pozabil poročni prstan.
Greš lahko ponj?
Se vidimo na letališču.
Radi te imamo.
Kaj pa delaš?
Lahko dokažeš? –Prisedi.
Kam greva?
Ne smeš seksati z mano.
Še sreča.
Jebi se.
Se umakneš?
Boš kaj spila?
Pivo bom.
Mi je on ubil družino? –Ime mu je Mohammed Reza.
Izdelal je napravo. –Potem je bombaš.
Kamere so ga posnele, vendar ga ne bodo privedli.
Poznajo storilca, pa ga ne bodo zaprli?
Ne.
Zakaj ne? –Nisem še siguren.
Morda jih skrbi, da bodo potem izgubili njegove zveze.
Ali pa se bolj bojijo tistega, ki ga je uril na Bližnjem vzhodu.
Posledice so lahko hude.
Si predstavljaš, da to pride v javnost?
Da so bombašu pustili, da se sprehaja po ulicah?
Da so prikrili letalsko nesrečo?
Izpad bi bil katastrofalen. –Kako si izvedel vse to?
Iz raziskav. In od svojega vira.
Raje bi videl, če tu ne bi kadila. –Si prepričan, da govori resnico?
Kako veš? –Ugasni, prosim.
Kako veš, da tvoj vir govori resnico?
Ni se mi še zlagal.
Zakaj te potrebuje? –Ne sme se izpostavljati.
V obveščevalni službi dela.
Nekdanji MI6, a je še vedno notri.
In potrebuje tvojo pomoč.
Je tako? –Lahko ti pomagam.
Moral bi me pustiti pri miru.
Ampak te nisem, kajne? –Ker bom dober naslov za tvoj članek.
Tragična zgodba srednješolke.
Nisem tak novinar. –Jaz pa ne mislim prodajati časopisov.
Lahko bi živela, kakor bi hotela. –Tako hočem.
Namesto, da bi bila najboljša učenka na Oxfordu? Ne verjamem ti.
Zakaj si prišel pome?
Še ena žrtev si. Samo da si še živa.
Kdo je bil Martin Douglas?
Sedel je na mojem sedežu.
Arhitekt. Iz Uniondala v New Yorku.
Je bil poročen? –Ja.
Je imel kaj otrok?
Dva.
VPRAŠAJ B?
B.
Kdo še ve za to? –Nihče.
Kaj pa tvoj vir?
B.
Je on tvoj vir?
Kaj označuje ta črka?
Je na Škotskem? –Pusti.
Kako mu je ime? Kaj označuje ta črka?
Ni važno, nikoli ga ne boš našla.
Iti moram. Sestanek me čaka.
Če boš kaj potrebovala … In še ključi.
Lahko bi zbežala in ti vzela ključe.
Jaz pa lahko zamenjam ključavnico.
Nov plašč? –Ne.
Saj nisem menjalnica, Lis.
Rabiš enko ali dvojko? –Pa še pištolo.
Boš streljala?
Naredi mi uslugo, Lis.
Bom našla koga drugega.
Ti lahko pomagam?
Torba …
Kje je moja torba?
Stojte!
V tisto smer moram. –Žal mi je, v mesto peljem.
Tu vas lahko dam ven.
Pusti me!
Izpusti me!
Nehaj!
Sleci si plašč.
Sleci si plašč!
Izprazni žepe.
Kdaj si se nazadnje zadela? –Nisem odvisnica.
Nisi? –Uživalka sem.
Je zame? –Ne.
Je zame?
Zelo se moraš približati. Da me počiš.
Ni nabita.
Čakaj!
Stephanie. Tako ti je ime, ne?
Res ti je. Starši bi bili ponosni.
Kdo še ve, da si tu? –Moji starši so mrtvi. –Vem.
Kdo še ve, da si tu? –Nihče. –Bolj naglas.
Nihče.
Nihče ne ve. Nihče ne ve, da sem tu.
Nihče ne ve.
Zakaj si potem prišla?
Ubila bom Rezo. –Mojbog.
Gotovo se mu tresejo noge.
Pomagaj mi ga poiskati.
Če hočeš ubiti Mohammeda Rezo, raje najemi profesionalca.
Nimam denarja.
Imaš pa službo. Prostitutka si, ne?
Ti si B. Proctorjev vir si.
Prosim?
Lahko grem v časopisno hišo.
Prepričana sem, da jih bosta zanimala.
Zanimalo jih bo …
Je to ta Proctor, ki si ga ubila?
Mirno bi ga lahko ustrelila.
Poglej me.
Poglej me!
Pojma nimaš,
kakšno sranje si povzročila.
Ne!
Kje je Reza? Pomagaj mi ga poiskati.
Zakaj pa?
V jedilnici si ga prestrašila.
Zaradi tebe je izginil. –Ubiti ga moram.
Še hoditi ne moreš. –Potem pa mi pomagaj.
Zaveži si vezalke.
Jebi se.
Samo malo. Počakaj, prosim.
Kar takoj ti bom povedal, da mi ne boš rekla, da te nisem opozoril.
Temu ne boš kos.
Lahko govoriva o Rezi?
Čas zapravljaš.
Lahko te spravim v formo, te naučim preživeti.
A na koncu bo še vedno odvisno od tebe.
Trajalo bo dlje, kot si želiš. Bolelo bolj, kot si lahko misliš.
Lahko govoriva o Rezi?
Skoraj zagotovo ne boš preživela.
A če ti po čudežu uspe, boš ugotovila,
da ni vredno.
Vstani. –Pusti me.
Daj mi malo časa! Ne ponižuj me, jebenti!
Sleci se.
Odjebi. –Sleci se.
Če ne misliš teči, plavaj. Odplavaj domov.
Ne morem plavati. Voda je ledena.
Ne morem, utonila bom. –Kaj pa lahko?
Sploh ne veš, kaj sem prestajala.
Druge, prostitucija … Ni tragedija, ampak kliše.
Ti si kliše. Nisi iz pravega testa.
Utoni.
Ali pa odnehaj.
Briga me.
Nič ne morem izgubiti, preizkusi me.
Kaj pa svoje življenje? –Kaj je z njim?
Moja družina ne bi smela biti na tistem letalu.
Spremenili so svoje načrte, da bi se jim lahko pridružila.
A se ni izšlo.
Ne, ker ne bi mogla,
ampak ker nisem hotela.
Zato so odleteli brez mene.
Prav.
Reza je kurir.
Človek, ki je ukazal sestrelitev tistega letala,
je bil radikalni islamistični klerikalec neomajnega režima.
In U17 je plačal, da opravi to nalogo.
Kaj je U17? –Kdo, ne kaj.
To je koda za neznano osebo.
Tako CIA opredeli terorista brez potrjenega uradnega imena.
U17 bi lahko bil kdorkoli. –Kaj pa klerikalec? Kje je?
Pred dvema letoma so ga ubili v zračnem napadu.
Reza je najina neposredna povezava z U17.
Če hočeš Rezo, boš dobila tudi njega.
Oba hočem.
To je Abdul Kaif.
Aktivist je bil. Vizionar. –Pri Proctorju sem brala o njem.
Predstavljal je grožnjo. Prihajal je z območja, kjer so se bali reform.
Zato so pobili 239 ljudi, namesto da bi ga počili pred domačim pragom?
Šlo je za sporočilo vsem reformatorjem:
"Kjerkoli vas lahko najdemo, ne bomo več izbirali sredstev."
Abdul je umrl v boju proti nestrpnosti in ekstremizmu.
Vsi drugi so bili postranska škoda.
Abdulov oče, Suleman Kaif, je prav tako dvomil.
Ni ga bilo strah ugotoviti, kdo je stal za tem.
On je financiral Proctorja.
Stoj.
Umiriti moraš dihanje.
Ne paničari, sprosti se. Bodi mirna.
Nadzirati moraš svojo ritem sekcijo, kot pri glasbi.
Predstavljaj si, da je tvoje srce boben.
Tvoje dihanje bas.
Spravi to v red, pa boš tudi sebe.
Tvoje srce je boben, tvoje dihanje bas.
Ustreli še enkrat. Nikoli manj kot dvakrat.
Dobro.
To je bil lažji del. –Kateri pa je težji?
Živeti s tem.
Postati boš morala nekdo drug.
Petra.
Petra Reuter. –Kdo je to?
Morilka je bila. –Bila?
Mrtva je. –Kako pa bo to izpadlo?
Njenega trupla niso nikoli našli, zato bo izpadlo odlično.
Kristus.
Kaj, hudiča …
Odjebi.
Zaletela si se in zdaj si mrtva.
Zmešan si.
Odlično opravljeno. Uživaj na poti domov!
Enako!
Je to tvoja žena?
Čudovita je. –Res je bila.
Kdaj me boš naučil, kako se boriti?
Bil bi že čas.
Poišči nekaj ostrega. Ciljaj ušesa, oči.
Če imajo jajca, jih suni tja.
To je vse?
Osredotočiti se morava na tvoje zmožnosti.
Recimo jezike.
Ker sem ženska?
Mnogo žensk se lahko kosa z moškimi.
Naj se jim pridružim.
Predolgo bi trajalo. –Kako dolgo?
Kako dolgo? Več mesecev sem že tu.
Vprašala sem te, kako dolgo?
Tvoja menopavza bo le še bled spomin.
Pizda.
Nehaj.
Ne.
Daj.
Pomiri se.
Pri miru bodi.
Dobro za prvič.
Boš čaj?
Delaš za MI6?
Proctor je omenil. –Trenutno ne.
Kaj to pomeni? –Da sem zavozil.
Kako? –Ubil sem Petro Reuter.
Namenoma?
Ja.
Nisem je ponesreči.
To je Petra.
Koliko bi bila stara? –Starejša od tebe, a bo vseeno izvedljivo.
Tisti trije …
Vse je pobila.
To je 9mm volta konica.
Ko prodre v mehko tkivo, se razširi za trikratnik velikosti.
Ustvari večjo rano, prereže arterije, živce.
Žrtev izgubi ogromno krvi, pade lahko v hipovolemični šok.
Če nekoga zadeneš v grodnico, kost poči, krogla prodre do srca.
In ga raznese.
Ustreli me. –Kaj?
Sem. –Se ti je zmešalo?
Utihni in ubogaj.
Predstavljaj si, da je tvoje srce boben.
Tvoje dihanje bas.
Velika izguba krvi, predre tkivo, padeš v hipovolemični šok.
Ko prodre v mehko tkivo, se razširi za trikratnik velikosti.
Če nekoga zadeneš v grodnico,
kost poči, krogla prodre do srca.
In ga raznese.
Poslal te bom na teren.
Prejel sem informacijo,
da Reza izdeluje novo napravo za U17.
Govori se, da bo šlo za večji dogodek.
Zato greš v Madrid. Tam živi Marc Serra.
To je Serra. Informacijski posrednik.
Včasih je delal za CIA, zdaj prodaja na odprtem trgu.
Z njegovo pomočjo bova prišla do U17.
Približati se mu boš morala, da ti bo verjel, da si res Petra.
Kdo bo plačal za vse to? –Nimam pojma.
Resno?
Kaj pa Abdulov oče? Suleman Kaif. Financiral je Proctorja.
Dobra ideja. –Res je. –Potem pa pojdi po denar.
Kako si vstopila?
Prelahko. –Kaj hočeš?
Kaj bi rada? –Vaš sin je bil na letu 147. –Poberi se iz moje hiše!
Poskušali ste dokazati, da je šlo za teroristični napad, ne pa okvaro.
Razen Proctorja vam nihče ni verjel.
Proctorja poznaš? –Ja.
Če se hočeš pogovoriti, umakni pištolo.
Proctor mi je obljubil, da bo poiskal resnico.
Namesto tega pa mi je ukradel denar in pobegnil.
Prevarant je. –Ne.
Tat. –Ne. Mrtev je.
Umorili so ga.
Zakaj si potem tu?
Da vam ponudim zaključek. –Kako pa misliš to storiti?
Nasilno.
In kaj točno hočeš od mene?
Samo denar za stroške. –Za stroške?
Nič drugega. –Nič drugega?
Sem si kar mislil.
Prosim, odidi.
Ne.
Na notranji strani.
Številke sedežev moje družine.
Ljudje so poskusili že marsikaj boljšega, da bi me ogoljufali.
Nočem vas ogoljufati. –Ne vem, kdo si, vendar se bom pozanimal.
Zdaj pa te prosim, da odideš iz moje hiše.
Kako veš, da so Proctorja umorili?
Odhaja. –Ker sem ga našla.
Moja krivda je bila.
Po treh letih je bil prvi, ki je z mano ravnal kot s človekom.
Odidi že ven. –Ni bil prevarant.
Napako si storil.
Alia, pusti. To se te ne tiče.
Moj sin je mrtev. Seveda se me tiče!
Dobro veva, da ni tako preprosto.
Ne ve, o čem govori. –Jaz vem. –Alia, utihni.
Ne bom tiho. Kar ti bodi.
Prav si imela glede leta. –Proctor mi je vse pokazal.
Našla bom storilce, in pobila vse do zadnjega.
Lahko jih. In jih tudi bom.
A ne bo javnega opravičila.
Smrt krivcev nas ne bo pomirila.
Ne iščem miru.
Pomagala ti bom. Dala ti bom denar.
Izvoli.
Tvoj prstan.
Ne, obdržite ga.
Hranite ga zame.
Prvo nalogo imam zate.
Piše se Lehmans. Navaden drekač je.
Preprodaja pištole, puške, droge, krvave diamante.
Če ga lahko kdo najde, je to Serra.
Zakaj ga moram ubiti?
Lehmans je bil tisti, ki me je pripeljal do Petre.
In ni bila popustljive sorte.
Še nekaj moraš vedeti.
Uredil je vse potrebno, da so podtaknili bombo.
Ja? –Živjo, Marc. –Kdo kliče?
Poišči mi Erica Lehmansa.
Erica Lehmansa? Ne poznam ga.
Kaj pa Petro Reuter? Poznaš njo?
Zdaj me sploh ne zanima.
Ampak nekaj ti povem. In ne bom ti zaračunal.
Petra Reuter je mrtva. –Večkrat slišim to.
Kdorkoli že si, nisi ona.
Ga lahko najdeš ali ne?
Naj razmislim.
Seveda. Pokliči me, ko boš popil do konca.
Zakaj iščeš Lehmansa?
Prosim? –Zakaj iščeš Lehmansa?
Pozabi. Če sam ne veš, potem samo zapravljam čas.
Počakaj.
Koliko? –Koliko česa?
Koliko me bo stalo? –Ti sporočim.
Pokliči me na to številko. –Ne. Jutri se bova srečala iz oči v oči.
Prav. Kje? –Ti sporočim.
Vedno sem te imel za svetlolaso.
Si ga našel ali ne? –Plačilo je 200.000 evrov.
Vključno s premijo tveganja.
Očitno imaš nizko mnenje o meni. –Sploh ga nimam.
Nakaži mi preko spleta, brez gotovine.
Meni je prav.
Lehmans ima letalsko prevozno podjetje s sedežem v Beogradu,
vendar je zelo zadržan. Spremenil si je svoje ime.
Sam živi v Tangerju in redko zapušča stanovanje.
Uživaj.
TANGER
Kdo te je poslal?
Tvoja silhueta mi je nejasna.
Toda dišiš kot ženska.
Petra Reuter sem.
Če bi bila res, bi bil že mrtev. –Saj si.
Petra je imela razlog, da me ubije. Kakšen je tvoj?
Miruj!
Pred tremi leti.
Let 147.
Pusti me!
Počakaj!
Nazaj!
Spokaj nazaj.
Fairuz!
Poklekni!
Na kolena!
Umakni se!
Pizda. Daj že!
Umaknite se!
Ne. Pizda!
Sranje!
Pizda!
POVZROČI NENADNO SMRT
V Tangerju si pustila svoj pečat.
Nisi me opozoril pred njegovimi plačanci.
Lehmans si je nakopal preveč sovražnikov, da bi to prepustil naključju.
Preseneča me, da tega nisi vedela, Petra.
Ponudbo imam zate. –Kaj?
Ameriški finančnik Leon Giler. Preiskujejo ga tamkajšnje oblasti.
Mojo stranko skrbi, da bo sprejel dogovor in si rešil kožo.
Zakaj ga preiskujejo? –Zaradi pohlepa po tujem denarju.
In bojim se, da čas ni na naši strani.
Če moraš razmisliti, se lahko dobiva kasneje.
Če boš še tu.
Seveda strogo poslovno.
Kako pa drugače?
Kaj je? –Serra hoče, da sprejmem nalogo.
Poskrbeti bi morala za newyorškega poslovneža Leona Gilerja.
Sprejmi. Sumijo ga, da je posloval z U17.
Prav on naj bi financiral celico, ki je bombardirala letalo.
In še nekaj glede Serre.
Ko bo govora o denarju, naj se mu zvrti od vsote.
Petra je bila taka.
To bom naredila za dva milijona v gotovini.
Zajebavaš? –Ne.
Glede na težave, ki jih ima tvoja stranka z Gilerjem, je to še premalo.
Poleg tega pa ti dolgujem 200.000 za Lehmans, zato …
Dejansko bo 1,8 brez vštetih stroškov.
Niti malo nisi razumljiva. –To ni razumen posel, ne?
Kje točno si bila zadnjih nekaj let?
Ti si informacijski posrednik, Marc.
Kaj? –Ne vem.
Veliko bolj človeška si, kot sem si mislil, Petra.
Potem pa dobro prikrivam.
Ja, res.
Kakšna je tvoja zgodba? Iz Münchna prihajaš, ne?
Dobro veš, da sem iz Berlina. –Saj res, Berlin. Zmotil sem se.
V tvojem glasu ni niti kančka nemškega naglasa.
Kako dolgo že živiš tu? –Šest let bo.
Odkar si zapustil CIA?
Veliko tistih, ki te ima za mrtvo,
bi bilo navdušenih nad dejstvom, da nisi.
Zakaj nisi enostavno izginila?
Smo to, kar smo.
Ni tako?
Giler. Milijon dolarjev. –Cena je dva milijona.
Zakaj si ubil Petro?
Umorila je mojo kolegico pri MI6.
Znašel sem se v položaju, da ji vrnem uslugo.
Kje je bil problem?
Ukazali so mi, naj odneham. Nisem jih poslušal.
MI6 ti je naročila to?
Ne, CIA.
Najeli so Petro, da ujame in ubije U17.
Jaz pa sem jo ustrelil.
CIA se je razjezila, MI6 je moral ukrepati.
Petra je hotela ubiti U17,
preden je strmoglavil letalo z mojo družino na krovu.
Zato sem torej tu. Da dokončam nalogo, ki si jo zajebal.
Je bila tvoja žena tista kolegica pri MI6?
Obžaluješ kaj?
Rekel si mi, da se maščevanje ne obrestuje. Zanima me, če obžaluješ?
Giler ima strogo varovanje.
Na način, kot boš vstopila, ne boš mogla prinesti pištole.
Kako pa bom? –Na zahodu centralnega parka ima stanovanje.
Ni njegov družinski dom. –Za ljubice? –Prostitutke.
Najprej ga omami s tem. Ciljaj v obraz. Me poslušaš?
Ko omedli,
mu prereži vrat.
Globoko in močno. Od ušesa do ušesa.
Najprej ga omami, sicer ti ne bo uspelo.
Prej pa se še sleci.
Imaš boljšo idejo? –Nimam slabše.
Mirno moraš oditi, ne zbežati. In ne smeš biti umazana od krvi.
Si v redu? –Zakaj ne bi bila?
Nisem si mislil, da boš prišla tako daleč.
Podstrešno stanovanje.
Samo trenutek. Fanta?
Bom jaz vzel.
Roke gor.
Salbadal … –Salbutamol. Astmo imam.
Zaradi stokanja, a?
Čas je za akcijo.
Nepomemben prasec je. Ne, ne.
Ne, Terry. Reci mu, da me za en drek briga.
Enostavno lahko vse prekinem. Takoj zdaj bom.
Ne. Samo povej mu, kar sem ti jaz. Počakaj malo.
Kdo si ti? –Lisa.
Kdo? –Lisa.
Kje pa je Madeleine? –Zbolela je.
Zbolela?
Nihče mi ni povedal tega. –Je to problem? –Ja, velik!
Obseg v prsih mora biti več kot 100 cm. Lahko bi že vedeli.
Ti še 90 cm nimaš.
Ne morem se zadovoljiti s tem!
Še nikoli jih nisi uporabila. –Večkrat kot si lahko misliš.
Znaš isto kot Maddie? Z joški? –Pa še veliko več.
Presenečen boš nad mano.
Očitno je moj srečni dan. –Kje imaš kopalnico?
V kopalnico moraš? –Ja. –Daj no.
Za tabo takoj levo. Pa pohiti, čez eno uro me čaka klic v Tokio.
Kaj počneš notri? Pridi že!
Kje se obiraš, Pepelka?
Potegni mi ga.
Glavo dol.
Zamiži.
Prosim, ne.
Ne ubij me, prosim. Otroka imam.
Majhno punčko. Šele devet let ima.
Nisem mogla. Enostavno nisem.
Newyorška policija je potrdila identitete štirih smrtnih žrtev
v jutranji avtomobilski eksploziji.
Življenje so izgubili Leon Giler, njegov voznik Adam Ross,
prav tako pa tudi Gilerjeva otroka: 11-letni Michael in 9-letna Melissa.
Prvotni načrt ni bil tak. Ti bi ga morala.
Opazil sem, da je tarča vstopila v vozilo. Nisem pa vedel za otroka.
Do konca življenja bom moral živeti s tem.
Kam greš?
Stran od tebe.
Stephanie?
Stephanie, si tam?
Za tisto bombo, ki jo Reza pripravlja za U17,
še vedno ne poznamo tarče ali lokacije …
Svoj načrt imam, Boyd. To bom naredila po svoje.
Kaj se je zgodilo?
Ne vem, če sem lahko ista kot nekoč.
Naspati se moraš.
Zakaj si zapustil CIA, Marc?
Prav.
Stvari, ki so jih zahtevali od mene, so ušle izpod nadzora.
Enkrat že storiš. Preboliš, čeprav veš, da je bilo narobe.
In potem spet.
In spet. In spet.
Dokler ničesar več ne čutiš.
Zato zdaj počneš to?
Takrat sem imel le eno spretnost, ki je nekaj pomenila. In sem poskusil.
Kasneje nisem imel izbire. Zdaj pa se ne sprašujem več.
Si srečen?
Si ti?
Če bi mi pri petnajstih kdo rekel, da bom končala tu …
Ne znam si predstavljati, kako bi reagirala. Vem le, da bi bila jezna.
Si bila upornica? –Ja.
Neprestano sem bila jezna na cel svet.
Sigurno.
B: POKLIČI ME. KJE SI? POMEMBNO JE. POKLIČI.
Živjo. –Kaj je?
U17 je najel Serro, da poskrbi za Gilerja.
Stephanie? –Od kod ti to?
Pusti zdaj za to, samo poslušaj me.
Kdo ti je povedal?
U17 že pobija tiste, s katerimi je povezan.
Serra bo očitno naslednji.
Za njim pa ti.
Novo nalogo imam.
Koga? –U17.
Kdo je stranka? –Ti.
Pravkar sem izvedela, da te je izkoristil za Gilerja.
Zato si naslednji.
Kaj veš?
Kasneje se slišiva.
U17 bo v Marseillu.
Kdaj?
Na mirovnem shodu bo sprožil bombo.
Kdo? –U17.
Sploh ni pristaš. V nič ne verjame.
To počne le za dobiček.
Ne za preroka.
Veš, kako mu je ime? –Mohammed Reza.
Bombaš je. –Poznam ga.
Mislil sem si, da je samo to. Nismo vedeli, da je lahko oboje.
Si prepričan, da je on?
Si prepričana, da hočeš to? –Seveda.
Če se kaj zgodi … –Prepričana sem.
Zakaj ne uporabimo telefona? –Ne potrebujemo ga.
Ob tebi bom.
Samira, skupaj sva. –Zmenili smo se, da bomo uporabili telefon.
Pizda.
Prekleto.
Odprite vrata. –Tu vas ne morem izpustiti ven, gospod.
Zakaj ne? –Zunaj so demonstracije.
Kje je detonator?
Reza …
Ustrelila te bom skozi hrbtenico. Kje je detonator?
Če me ustreliš, bodo vsi pomrli.
Takoj odprite vrata!
Ven!
Bombo ima!
Detonator ne dela!
Kdo si?
Ubil si mi družino.
Serra te je poslal. Še tebe bo ubil.
Vem.
Časovnik ima! Časovnik!
Reva. –Beži!
Beži!
V zavetje! Takoj!
Sporoči mi, ko boš prepričan.
Te pokličem nazaj.
Nekaj ti moram povedati.
Pred tremi leti sem ostala brez družine.
Umrli so
na letalu, ki ga je razneslo sredi atlantskega oceana.
Let 147.
Kaj si mi dala?
Veš, kaj.
Tri leta že umiram.
Ti boš v nekaj minutah.
Kakšen je občutek?
Kakšen je?
Ne bi mi smel povedati, da je bil Reza U17. Nula je.
Ko si me poslal, da pobijem njegove zveze …
Takrat sem izvedela, da ti stojiš za vsem tem.
Verjetno ne bi smela izpeljati do konca.
Si mislil, da ne bom hotela verjeti?
Oba sva se pretvarjala, da sva nekdo drug.
Le da sem bila jaz prepričljivejša.
MARCA SERRO SO NAŠLI MRTVEGA V SVOJEM DOMU
Vsi so mrtvi.
NAPAD V MARSEILLU: MOHAMMED REZA MRTEV
Stephanie?
Saj si Stephanie?
Kdorkoli že si …
Hvala.
Naj vas ne skrbi več.
DVA TEDNA POZNEJE LONDON
Si nazaj v MI6? –Lahko bi bil.
Samo oster zasuk.
Petra mora izginiti.
Ime mi je Stephanie.
Upam, da te nikoli več ne vidim.
Res?
RITEM SEKCIJA
Prevod in priredba Marinko
Tehnična obdelava metalcamp (DrSi)