FEMEIA DIN CABINA 10
Laura Blacklock. Vii sau pleci?
Bună întrebare.
Verifică și anunță-mă și pe mine.
- Bun textul despre ONG-uri. Ai revenit. - Îmi place articolul, Lo.
- Mersi. - Bine lucrat!
Acum l-am citit. E grozav!
Mersi.
Vai!
PARTICIPAȚI LA SĂRBĂTOARE
Lo, ai un minut înainte de ședință?
Da, o secundă.
FUNDAȚIA LYNGSTAD O INVITĂ PE LAURA BLACKLOCK
Cum a fost drumul?
Al doilea zbor de patru ore cu un turbopropulsor cu opt locuri
a întârziat doar o zi, deci mi-a plăcut fiecare minut.
Detectez puțin sarcasm al omului obosit de drum
sau e o stare mai profundă?
- Au înecat-o pe femeia aia. - Da. Știu.
Au ucis-o.
- Fiindcă a acceptat să discutăm. - Oamenii pot face lucruri oribile.
Știi ce? Uneori aș vrea să nu facă lucruri oribile.
Aș vrea să fiu surprinsă.
Vorbim despre furtul fondurilor destinate copiilor înfometați
sau despre viața ta amoroasă?
Da, fii serioasă. Mulțumesc.
Credeam că sunt.
Doamne!
Vorbim de lup…
- Ce lup e ăla? - Pleacă!
Penultimul dezastru.
- Ben Morgan? - Chiar el!
- Ce vrea? - Habar n-am.
Probabil să-și ia vinilurile japoneze rare rămase acasă la mine.
Ce e?
Lo, nu trebuia să vii încă de azi.
Ia-ți puțin liber.
Nu mă pricep să-mi iau liber.
Întreabă-l pe Ben.
În cazul ăsta, ce urmează?
Avem un informator în cazul de corupție FIFA.
Știi ceva?
Tocmai a venit ceva care ar putea… să-mi redea încrederea în umanitate.
E Anne Lyngstad, știi?
Moștenitoarea norvegiană. Are leucemie în stadiul patru.
Soțul ei deschide o fundație pe numele ei.
Sună înălțător.
Iată partea distractivă.
Vrea să ducă membrii consiliului cu un iaht mare
la o gală caritabilă în Norvegia.
Vrea să vin și eu, să scriu ca să atrag atenția.
Stai să înțeleg.
Biata femeie se îmbolnăvește,
și acum niște miliardari din anturajul ei au decis
să ia măsuri împotriva groaznicului cancer.
Dar numai dacă tu îi lauzi în presă.
Cam asta e, dar adăugând flerul meu jurnalistic.
Unde e povestea aici?
E de interes uman pentru vremuri inumane.
Mi-ai zis să iau o pauză.
Numai să fie pauză, nu concediu.
Cred că jurnalismul pur-sânge poate supraviețui fără mine o săptămână.
Mulțumesc.
Bun-venit la bordul Aurora Borealis!
Ce navă frumoasă!
Pantofii, dră Blacklock.
- Pantofii? - Da.
Ce am făcut?
Punem toți pantofii în coșul de acolo.
Vă putem oferi papuci, șosete sau pantofi de sport.
Vă știm mărimile. Anunțați-ne, bine?
Bine. Mersi.
- Toți greșim din prima. - Da.
- Prima distracție de felul ăsta? - Nu m-am desprins cu eticheta încă.
Eu îi zic „etichetă de iaht”.
Apropo, sunt Laura. Bună!
- Adam Sutherland. - Încântată.
- Șampanie, doamnă? - Mulțumesc.
E prea devreme pentru mine.
Bună!
Sunt Karla, stewardesa-șefă.
Veți sta în cabina 8 la tribord. Răsăritul e fantastic.
Dr. Mehta, stați în cabina 2, lângă dra Lyngstad.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Sunteți doctorul drei Lyngstad? - Păi…
Sunt un vechi prieten de-al lui Richard.
De când s-a îmbolnăvit Anne, am devenit
o prezență oarecum constantă în viața lor.
A luptat cât de mult a putut.
- Toate fac contrabandă? - Toate.
Mă scuzați.
Thomas. Heidi.
Robert, ticălos bătrân.
N-a fost chiar degeaba.
Arăți bine. Ai slăbit puțin?
E din cauza stresului.
Dintre toate superiahturile din toate croazierele din lume.
Ben Morgan.
- Nu-mi vine să cred. Isuse! - Am încercat să te sun.
De ce nu mă mir să te văd aici?
- Desigur! Benjamin. Dânsa e… - Eu și Lo ne cunoaștem deja.
Lumea ziariștilor. Ați lucrat împreună?
Nu. Nu, ați făcut altceva împreună, așa-i?
Spune-mi dacă aveți nevoie de ajutor să nu se repete.
Nu e nevoie. Mulțumesc.
S-a terminat acum ceva vreme.
- Sper că s-a terminat amiabil. - Ceva de genul ăsta.
Adică nu.
Adică nu. Am…
Am atins un punct sensibil. Ce ciudat! Dacă voi…
- O să… - Da, probabil e mai bine.
De ce e în blugi?
Parcă era un cod vestimentar, nu?
E prima dată când aud că descrii ca amicală istoria noastră comună.
Sincer, e prima dată când mă gândesc la ea.
Dureros.
- Unu-zero? - Doi-zero.
Bine, accept.
Dle Tyler, dle Jensen.
Și soții Heatherley și dra Blacklock.
Doamnelor și domnilor, stewarzii vă vor conduce la camere.
Dl Bullmer vă așteaptă apoi la un pahar.
Laura, o cunoști pe Dame Heatherley? Are o galerie selectă.
Era în Mayfair și a decis să migreze spre est în căutarea…
unui trend mai actual, cred.
- De ce ai făcut asta? - Tare amuzant, Adam.
Laura o să ne spioneze în călătoria asta.
Da. Ești jurnalista lui Bullmer.
Da, Laura. Lo. Încântată, Dame Heatherley.
Încetează! Te rog, spune-mi Heidi, da?
O colegă ți-a văzut expoziția. I s-a părut magnifică.
Chiar așa e.
Artista se filmează luând Rohypnol,
apoi se îmbracă și se dezbracă.
Apoi e pusă în poziții diferite,
în public, timp de opt ore de asistenții ei.
Impresionant.
- Sună… - Oribil.
- Chiar și pentru mine, e… - Tommo, nătărăule.
Hai s-o cunoști pe gazetara lui Richie.
O jurnalistă!
Ești bună? Mă gândeam să-mi scriu memoriile.
Lumea așteaptă cu sufletul la gură.
Îmi pare rău, dră Blacklock.
- N-au ajuns și celelalte bagaje. - Nu, sunt toate.
Vreți să despachetez eu?
Vai, nu! Nu te-aș supune unui asemenea haos.
Gata, băieți. Să pornim motoarele! Plecăm.
Prieteni…
Iată-l!
Romani.
Membri ai consiliului.
Hai că începem!
Bun-venit pe Aurora Borealis!
Aurora Borealis!
Când am comandat-o,
eu și Anne ne-am imaginat un alt viitor.
- Da. - Nu putem îndulci lucrurile.
- Da. - Lupta aia și-a lăsat amprenta.
Oricum, noi am…
Am regândit scopul acestei modeste barje
și sunteți aici pentru inaugurarea proiectului nostru.
Așa e.
Știu că e o abordare neobișnuită a carității,
trei zile pe un iaht de lux,
dar banii pe care i-ați donat, adică o sumă considerabilă,
vor ajunge la oamenii
care nu-și permit doctori particulari sau tratamente experimentale.
Pentru voi!
- Pentru tine! - Da!
De acord.
Știu că mulți ați venit pentru Anne,
dar vă informez cu regret că se odihnește după lungul drum.
- Așa că propun… - Da.
…să cinăm lejer, să ne culcăm devreme
și să sărbătorim fastuos cu Anne mâine.
- Da. - Perfect.
- Ce spuneți? - Minunat.
Dar, mai întâi,
o surpriză plăcută.
- Vi-l prezint pe Danny. - Nu poate fi…
Tyler. Nu știam că mai trăiește.
- Abia. - Nu c-ar fi încercat.
Danny!
E fenomenal.
- Laura Blacklock. Sunt Richard. - Bună!
- Mă bucur că ești cu noi. - Mulțumesc.
Dacă ai noroc, Tommy, a adus Viagra.
Nu folosesc.
Poftim. Mulțumesc.
Bullmer, ticălos bătrân. Ce faci, frate?
- Mai bine, acum, că te văd. - Cum e Anne?
E bine.
- Bun-venit la bord! - Mulțumesc.
Tu cine ești?
Laura e o jurnalistă premiată. Scrie despre fundație.
Păcat. Numai de o spioană nu aveam nevoie.
Mulțumesc.
Apropo, mama e mare fană.
Îmi placi.
Acum, marea întrebare e, Richard,
ne aflăm în ape internaționale?
Am o geantă plină cu droguri
de împărțit cu oamenii ăștia frumoși.
N-aș mai plăti o dezintoxicare…
Glumesc, frate. Pic de drog n-am mai băgat de când tu m-ai certat.
Încă sexy de mama focului.
Ești cumva sub acoperire?
Dispari!
După ce m-ai dojenit că mă prostituez profesional,
nu se poate ca Laura Blacklock să fi venit doar pentru bani.
Uite-l. Ăsta e Ben pe care mi-l amintesc.
Știu de ce suna Ben.
Și? Cum a fost?
O surpriză bună sau urâtă?
Nu comentez.
Zi-mi că nu te bucuri puțin.
Șampania e bună.
Haide! Ai spus că e o pauză. Simte-te bine!
…împreună nouă luni, chiar mai puțin.
E ciudat. Nu pare genul tău.
Haide! Asta e foarte măgulitor.
Uită-te la ea.
E drăguță, dar… cam insipidă.
Îmi pare rău.
E-n regulă.
Scuze!
Da? Să mă prezinți.
Ce rochie frumoasă!
Urmează o operă în aer liber?
Scuze. Credeam că…
- Am exagerat. Scuze. - Nu.
Deloc, iubire. Ești fenomenal de sclipicioasă.
- Detectez puțină invidie? - Arăți minunat.
Arăți grozav.
- Am ales o ținută pentru cină. - E bine.
Strălucești.
Dră Blacklock,
dna Lyngstad ar aprecia dacă ați vizita-o după cină.
- Da, sigur. - Mulțumesc.
Sunt Sigrid, șefa pazei dlui Bullmer.
De când lucrezi pentru familie?
E primul meu an.
- Aici. - Mulțumesc.
Așteptați aici. Dna Lyngstad va veni imediat.
Biblioteca.
Singurul lucru de aici pe care am insistat să-l proiectez eu.
- Dnă Lyngstad, mulțumesc de invitație. - Spune-mi Anne, te rog.
Mă bucur că ai acceptat să vii. Îți urmăresc activitatea.
Reportajul din Guardian despre curajoasele femei kurde m-a impresionat.
Eu te-am solicitat.
Faci o muncă importantă, le dai voce celor fără de voce.
Mulțumesc.
Să chem doctorul?
Eu…
Am oprit toate tratamentele.
Pastilele, transfuziile.
Totul.
Într-o zi, chiar n-am mai putut.
Devine prea obositor să fii pacient.
Fără medicamente, o simți bine.
Cum ți se scurtează timpul.
Îmi pare rău.
Mă întrebam dacă pot să-ți cer un sfat.
Desigur.
Discursul meu pentru gală.
Ți-aș fi recunoscătoare dacă l-ai citi.
Nu mai gândesc ca odinioară.
Da.
Îți donezi toți banii?
E un gest foarte generos.
De ce o faci, pot să întreb?
E vorba de echilibrarea balanței.
Să pui înapoi ce ai luat.
Și de-a lungul anilor am luat foarte mult.
Fundația va fi predată unora mult mai inteligenți
și mai buni la suflet decât am fost vreodată eu sau Richard.
E un act de caritate fără orgoliu.
E greu să fii egoistă când miroși a pământ.
Aș vrea să continuăm discuția mâine. Aici, poate?
Ajut cu drag cu orice pot.
Laura?
Mulțumesc.
Bună, doamnă strălucitoare!
Lucrezi de noapte?
Pot să renunț dacă te gândești ceva distractiv.
Încerc să nu-mi repet greșelile.
Ai fost o greșeală foarte bună.
Da?
Foarte bună?
Pentru mine și Dumnezeu știe pentru câte altele.
E în regulă.
- Regret că am fost nesimțit la final. - Ai fost.
Știu.
Îți accept scuzele.
APEL DE LA CABINA 8
Stai acolo.
E cabana opt. Zice că e cineva în apă.
Ce? Cod Oscar. Cineva a căzut peste bord.
Posibil om peste bord, la tribord, cabina 10.
Zece? Încetinește, mută pe manual.
Om peste bord. Tot echipajul la apel.
Alarmă! Aici e Aurora Borealis, cerem ajutor urgent.
- Nu am trezit pasagerii. - Stai așa. E în opt, nu?
- Da. - Bine.
- Te las pe tine. - Mulțumesc.
Am auzit ceva, am ieșit și am văzut pe cineva în apă.
- Întoarcem. Îl vom găsi. - Pe cine ați văzut?
Nu știu. A fost doar o secundă.
Dar presupun că femeia de alături, din cabina aceea.
- Din cabina 10? - Da.
- Ce se-ntâmplă? - A fost raportat un invitat căzut în apă.
Ce? Cine?
Nu știu. Cred că o femeie, dar nu știu.
Intră.
Om la apă?
Ce se întâmplă?
Unde e Lars?
E în cabina 6.
- Știi unde e? - Cabina 6 e goală.
Lars Jensen. Toți...
Am totul sub control. Dacă ați putea…
A dispărut cineva.
Ce, a dispărut? Scumpo, au auzit că…
Nu e aici. Dormeam.
N-am auzit când a venit. Nu crezi că…?
Dumnezeule!
L-am localizat pe dl Jensen.
Dle Jensen?
Da?
Cine a anunțat accidentul?
Laura Blacklock, jurnalista.
- A zis că e din cabina 10? - Da, dle, de asta e neobișnuit.
Culcă-te la loc, scumpo. Rezolv eu.
Era o femeie cam de înălțimea mea.
Era blondă și purta un hanorac. Abia ieșise de la duș, iar eu…
Ea…
Am intrat din greșeală. Eram pe coridor, mergeam cu spatele…
Aici n-a fost cazat nimeni, dră Blacklock.
Cabina asta e goală de la început.
Cine trebuia s-o ocupe a anulat acum două zile.
- Ea… - Da. Așa e.
Era sânge pe geam.
Era sânge aici. Acolo…
Era cineva pe balcon. Acolo era…
Stai!
Nu, era cineva pe balcon. O pot dovedi.
Vasul se mișca și ea fuma afară,
așa că am luat țigara…
- Ce? Nu sunt aici. - Se face curățenie de două ori pe zi.
Ascultați, sunt… Nu e doar închipuirea mea.
Apel finalizat.
- Mersi. Retrage alarma la paza de coastă. - Ați anunțat paza de coastă?
- Sigur. - Vor continua căutarea?
Am căutat noi, dnă. Toți au răspuns apelului.
E cineva acolo. Ar putea fi în viață.
E timpul ca toți să se culce la loc. E cam târziu.
Noapte bună, dră!
- Nu puteți… - Îmi pare rău, dră Blacklock.
Nu. Ascultați. Asta e…
Amintesc tuturor că nu se intră în cabina 10 până ajungem în Norvegia.
Recepționat.
Scuze, sigur veți fi bine?
Vreți un ceai sau…?
Nu? Bine. Atunci… somn ușor!
- Da? - Ați sunat?
Da, nu am semnal la internet.
Îmi pare rău, dră Blacklock. Dar sistemul face figuri.
Tehnicienii cercetează.
- Vă pot aduce de citit? - Nu e nevoie, mulțumesc.
Bine.
- Dle Bullmer? - Te rog. Spune-mi Richard.
Femeia de aseară din cabina 10.
N-ai de ce să-ți fie rușine. Erai convinsă de ce ai văzut.
Am văzut bine.
Aș vrea să văd angajații. Dacă una dintre ei e femeia…
Crezi că o angajată făcea duș pe furiș când soseau invitații?
Invitații ies la socoteală. Cine mai putea fi?
Așa e. Haide la ei.
Exceptând operatorul și căpitanul,
aflați la post când navigăm, acesta e echipajul nostru.
- Scuze pentru deranj… - Vezi vreo față cunoscută?
Înțeleg instinctul jurnalistic.
- Operatorul? - E bărbat.
Tu cauți o femeie, nu?
- Sper că nu te-au trezit azi-noapte. - Nu. Am reușit să adorm la loc.
Acum e un moment bun… să continuăm discuția de ieri?
Mă…
Mă simt cam slăbită, sinceră să fiu. E…
Tot tratamentul ăsta.
Nu are deloc milă de mine.
Cred că în seara asta mă voi odihni.
Îmi pare rău.
Sper să te simți mai bine.
Doamne! Toți mă cred nebună.
Nimănui nu-i place să fie trezit noaptea. O să le treacă.
Știu ce am văzut.
- Era-ntuneric. - Ba nu.
Nu era când am văzut-o în cabina 10. Am văzut-o.
A ieșit de la duș și ne-am privit drept.
Am și vorbit. Ea a vorbit!
Și acum? A dispărut brusc.
Ce căutai în cabina altcuiva?
Mă ascundeam de tine.
Îi arătai lui Grace fotografiile tale pe hol și eu…
Stai.
- Ai făcut poze pe vas. Dă-mi aici. - Scuză-mă.
- Când am ajuns? - Da.
Dacă este o poză cu ea venind, nimeni nu-i poate nega existența.
Trebuie să fac poze tuturor. Asta e.
- Alea nu sunt de aici. - Stai.
Petreci mult timp cu oamenii ăștia.
Doamne! Ea e.
Ea e. Aia e femeia pe care am văzut-o.
- Aia e ea. - Lo…
E fotografia unei străine, făcută la o petrecere acum câteva luni.
Lo, stai!
Mai încet. Hai să discutăm abordarea.
Am găsit-o.
Femeia din cabina 10.
Ea e.
- Ce poză e asta? - Cred că e din mai.
- De la petrecerea lui Adam. - A fost distractiv.
Scuze. Asta e o poză cu… o femeie care arată ca aceea din cabina 10?
E chiar ea și e la o petrecere a unui invitat de-ai tăi.
Așa.
Cine e?
Adam, tu știi?
Nu știu. Ce?
Nu. N-am mai văzut-o.
Ești într-o poză cu ea.
Bine. Păi…
Zeci de femei arată așa. Majoritatea femeilor… E doar o femeie.
Adam pare să se înconjoare cu un anumit gen de femei.
Da, mersi, Tommo. Nu ți-a cerut nimeni părerea.
Știi ce?
Lo.
Laura.
Habar n-am cine e persoana asta. Da?
Laura, sunt sigur că ce ai trăit ieri a fost traumatizant.
Dar am dreptate
că acum doar două luni ai asistat la o crimă?
Elena!
Scuze. De unde știi de asta?
Rowan mi-a spus ce a pățit femeia intervievată.
- De ce le-ai spus? - Eram îngrijorat pentru tine.
Nu e neobișnuit ca imaginile să reapară,
mai ales în minutele dintre somn și veghe.
- Sărmana. - Trebuie să te obișnuiești, fată.
Mereu văd cu coada ochiului oameni mici care dansează.
E frumos într-un fel.
Nu-mi vine să cred.
Nu te rușina, dragă. E-n regulă.
Adam. Spune adevărul.
Ai adus o clandestină la bord?
Am vrut, dar n-am mai putut…
Laura, dacă te ajută,
o pun pe Sigrid s-o găsească pe femeia din poză.
Dar te rog să nu uiți ce înseamnă călătoria asta.
Pentru mine, pentru soția mea și pentru invitați.
Cred că e important să te simți relaxată aici.
Sig!
Îi facem drei Blacklock programare la spa?
Ceva liniștitor.
- Cred că ar fi… - Sigur.
…ar fi de ajutor. Da?
E un amestec de cenușă vulcanică,
turbă subarctică și uleiuri naturale.
Când o să faci duș, vor fi activate de căldură.
Calmează mușchii,
eliberează tensiunea.
ÎNCETEAZĂ
- Vreo problemă? - Cine a fost aici?
- Când? - Acum.
Când eram la duș.
- Tu? - Eu am trimis prosoape la spălătorie.
- S-a întâmplat ceva? - Ai scris ceva?
Bună!
Murdărică.
Ai fost în camera mea?
- Scuze, în camera ta? - Sala de tratament.
Nu. Tocmai am ieșit din saună și voiam să merg la masaj,
dacă nu te superi.
Ești puțin obsedată de mine?
- Vreau să mă uit la camere. - Ce vă interesează?
Spaul. Cine a intrat sau ieșit în ultimele 20 de minute.
Scuze, dar oprim camerele când sunt oaspeți la bord.
- Pardon? Camerele sunt oprite? - Da.
Cine a cerut-o?
E normal pe o navă cu atâția invitați celebri.
- Se relaxează dacă… - Dacă știu că nu sunt urmăriți.
La naiba!
Fir-ar să fie!
Dumnezeule!
Au zis că n-a stat nimeni în cabina aia, că e prima călătorie.
Dacă e așa, al cui e părul ăsta?
Al oricui a fi, a căzut peste bord.
- Înțeleg că nu-ți plac oamenii ăștia… - Nu am un episod post-traumatic.
- Nu am închipuiri. - Nu încerc să spun că ai avea, Lo.
Dar nu trebuie să repari tu lucrurile.
Ascultă.
În următoarele 36 de ore, suntem blocați aici.
Dacă Nilssen nu găsește fata și tu nu te răzgândești,
merg cu tine la poliție să anunțăm dispariția femeii cu părul ăla.
Dar nu te ajută să forțezi lucrurile acum.
Oamenii ăștia conduc lumea.
Sau măcar iau masa cu cei care o conduc.
Dacă îi enervezi…
Ai avut o zi plină.
Cum te simți?
Ajută-mă la ceva.
Cum l-ai întâlnit pe Lars?
Membrilor consiliului nu le convenea atitudinea lui de celibatar autoritar.
S-au gândit că pozele dintr-un weekend cu mine
i-ar convinge pe acționari că-i conduce tipul potrivit de mascul alfa.
- Deci nu sunteți împre… - Deloc.
Doar de fațadă.
Sincer, nu cred că-i plac femeile. E cam sinistru.
Vrei un selfie? Nu te taxez.
Hai! Crește-ți audiența pe rețele.
Ești gata? Frumos.
Chiar admir ceea ce faci.
Cred că puteam fi jurnalistă, dacă n-aș fi fost așa… știi tu.
Deci ai voie să bei la serviciu?
Bravo ție!
În anii '90, am lucrat la o galerie fabuloasă din Mayfair.
La prânz, ne duelam pe viață și pe moarte în Martiniuri.
Dormi des în cadă?
Doar când ne certăm.
Despre ce vă certați?
Sincer, niciunul nu mai știe până dimineață.
- Și rareori rămân vânătăi, deci… - Și dacă rămân…
sunt ale mele.
Să-ți îndrept gulerul?
Eu n-aș fi prea indiscretă. Să nu te pui rău cu ei. Mai ales cu ea.
Ești bine?
Da, foarte bine.
- De unde îi știi pe Richard și Anne? - Și eu sunt bogat.
Da, eu…
Am fondat o companie tehnologică.
Richard a fost impresionat și a investit.
IA și recunoaștere facială.
Sigur majoritatea știți povestea acestei călătorii, că...
Am vrut să-i dau Annei un motiv să lupte.
Să fac ceva atât de frumos… încât ea să simtă ce simt eu.
Că ar fi fost un păcat să...
să părăsească lumea asta fără... să pună piciorul pe o...
Sunt mândru de tine, draga mea.
Sunt atât de...
Sunt foarte recunoscător...
Scuze.
Vă mulțumesc că ați venit.
Nu prea știu ce să spun. Eu doar…
Eu doar…
- Draga mea. - Ce trist!
E în regulă.
Te simți bine?
Scuze.
Vă rog să vă bucurați de cină. Noroc!
- Pentru tine, dragă. - Noroc!
Către stele, iubirea mea
Către mare
Până când roțile, iubirea mea
Până peste mine vor să treacă
- Frumos. - Super!
Mulțumesc.
Dragă Anne,
sufletul tău frumos va arde strălucitor pentru totdeauna, iubirea mea.
Îți amintești duetul pe care l-am făcut în Amalfi acum atâția ani?
- Da. - Așa-i?
Mă simt foarte obosită.
Desigur.
- Cred că trebuie să mă culc. - Nu.
- Te ajut. - E-n regulă.
Somn ușor, iubire.
O să te adorm cu o serenadă.
Asta e. Îmi amintesc acum.
- Da, frumoasă. - Mulțumesc, Danny.
Ți-a plăcut sunetul Acele cuvinte din patru litere
Te fac să pari atât de deștept
Pe când eu cad pe Pământ
Vreau să merg prin noroi Și n-am văzut noaptea
Vreau să te țin, dragă Și să te fac să te simți bine
Dacă aș putea să trag...
Un banc de balene în apropiere.
Doctore, sigur nu vrei să vii?
Rămân cu pacienta mea.
Pa!
Dră Blacklock, e totul în regulă? V-ați rătăcit?
De fapt, speram să vorbesc cu o parte din echipaj.
Bine.
Uitați ce e.
Ați văzut-o pe femeia asta la bord?
Nu.
Ați putea face o poză, să le-o arătați colegilor?
Și încă o întrebare.
Cât de ușor ar fi să aduci pe cineva la bord
fără să vadă echipajul?
Nu cred că proprietarii s-ar bucura să vorbim despre asta.
Nu voiai să vezi balene?
Nu-mi prea place frigul.
Aia e scara echipajului, nu?
Da, voiam doar să văd restul iahtului.
Trebuie să mă întorc la Anne. Bucură-te de liniște și pace cât durează.
Nu.
Nu ești fotograf.
Sunt distras. Ăsta e efectul tău asupra mea.
Ce pot să zic? Încerc doar să-mi fac treaba.
Poate facem poze mai târziu.
- Am altă ținută. - Îmi aduc ambele camere.
- Mai vrei un pahar? - Sigur. Vin cu tine.
Avem servitori pentru asta.
Gândește-te la binecuvântările de sus.
Trebuie să-l scot la cină.
Îmi amintesc de tine…
- Doamne! - Ce?
- Ce este? - Ajut-o!
Ajut-o! Rămâne fără aer.
Ajut-o!
Hei! Uită-te la mine.
- Blacklock. - Lo, e în regulă.
Încercăm să înțelegem ce s-a întâmplat.
Ți-am spus deja. M-a împins cineva.
- Sigur ai... - După ce v-am văzut, am revenit pe punte.
Erați singură, dră Blacklock.
- Cineva de la bord încearcă să mă omoare. - Laura.
- Să-mi închidă gura. - Îmi imaginez ce ai trăit.
Sunt sigur că erai singură pe punte.
N-am căzut singură.
Prelata nu s-a închis de la sine.
Draga mea. De ce să fii vizată?
Ați pierdut un nasture.
Ați fost în camera mea?
Nu am fost.
- Doamne, ați fost. - Nu te pripi.
Doamne!
- Unde-mi sunt lucrurile? - Care?
Lucrurile mele. Hainele pe care le purtam. Paltonul.
Au fost duse la spălătorie.
Ce faceți?
- Doamnă? - E în regulă. Las-o în pace.
- Bine. - Dră, v-am pus lucrurile aici.
- Am încercat să uscăm telefonul, dar… - Era o pungă în buzunarul hainei.
E tot ce am găsit.
Sigur că da.
- Aici erai. - Nu te apropia de mine!
- Lo, haide. Vino aici. - Nu…
Ce e cu tine?
Cine a făcut asta mi-a căutat în haină.
Părul era în haină.
Crezi că sunt implicat?
Doar tu știai despre păr. Doar tu!
Îmi pare rău.
Le-am spus și celorlalți de el. Că ai niște dovezi.
Te cred nebună. Te-am apărat, bine?
Nu mă mai ajuta!
Hai, serios, Danny. Cum rămâne cu gala?
Fata a încercat să se înece. Ce o să mai facă?
Îi cer să debarce.
Puteai avea un cadavru pe barca asta, da? Un cadavru!
- Nu-mi permit alt scandal. - Te rog…
- Știi asta. - Gândește-te.
Ceva nu e în regulă.
Trebuie să plec. Îmi pare rău. Bine?
Anne e fană.
Se pare că era o jurnalistă bună.
- Femeia e o pacoste. - E nebună de legat.
Mai știm vreo vedetă rock care are timp liber?
Bravo! Ești țicnită.
Serios, bravo!
Ce? Nu vi se pare suspect? Sunt împinsă în piscină, iar el pleacă?
Se temea de ce vei mai face.
- Bine. - Ca noi toți, sincer.
Crezi că Danny ar fi putut împinge un om peste bord?
Poate.
- Altcineva? Eu? - Da, eu aș putea?
Niciunul dintre voi nu știe când celălalt s-a întors în cabină.
Ce tare! Tu ești chiar nebună de legat.
Nu era niciun cadavru în apă, Lo.
Nu era un cadavru acolo!
Dormeai, umblai în somn, visai
și creierul tău tulburat și însetat de atenție
a inventat pur și simplu totul.
Așa că las-o baltă!
Te rog, Doamne!
Ești un pic deprimantă, Lo. E destul de toxic.
Stai! Doamne!
Nu, stai!
Cine ești?
- Te-am văzut înecându-te. - Ba nu.
Acum m-ai văzut. Sunt în viață. Las-o baltă.
- Te-am avertizat. - Tu ai scris mesajul de pe oglindă?
- De ce m-ai împins în piscină? - N-am fost eu.
- Cine a scos părul din haină? - Termină!
- O să te omoare. Oprește-te! - Despre cine vorbești?
- Ce se întâmplă? Cine era în apă? - Te va ucide.
Doamne…
Anne?
De ce?
Ajutor!
Fără medicamente, o simți bine.
Tot tratamentul ăsta.
Nu are deloc milă de mine.
Asta e. Îmi amintesc acum.
Aș vrea să continuăm discuția mâine.
Cine ești?
Știu că nu ești Anne.
Nu știai că Anne nu-și mai lua tratamentul.
Ai uitat că ne înțeleseserăm să vorbim a doua zi.
Anne a fost aruncată în apă, așa-i?
Și de atunci te prefaci că ești ea.
Asta n-a făcut parte din plan.
Vocea cui am auzit-o în camera în noaptea aceea?
A fost…
Vai! Ce proastă am fost! A fost Bullmer, nu? A fost…
El știa că...
că Anne îl dezmoștenea.
N-am crezut că o va ucide.
Trebuia să mă prefac că sunt Anne doar o zi.
Să mă văd cu avocați. Să semnez testamentul.
A zis că va fi ca un rol.
- Joacă-te și spune-mi ce crezi. - Da.
E un program.
Un fel de recunoaștere facială.
M-a abordat pe Facebook.
POTRIVIRE
M-a invitat la o petrecere din Londra. A plătit pentru tot.
Niciodată n-am primit atâția bani.
Ca să meargă, trebuie să fii în largul tău cu mine.
Richard?
Ce? Ce e asta?
Cine ești?
- De ce…? Ești nebun! - Anne, calmează-te.
- Ești dement. - Calmează-te.
Taci! Ascultă, doar…
Taci naibii!
O rentă jalnică? Atât voiai să-mi lași?
Ce?
Tu…
Totul e-n regulă.
Anne.
N-aș fi acceptat niciodată.
Nu!
Nu asta.
Trebuia să-l opresc.
Nu mi-am imaginat niciodată că se va termina așa.
Nu știi de unde vin.
Cum e să nu ai nimic. Nimic de oferit celor care depind de tine.
Fiica mea e totul pentru mine.
Cum te cheamă?
Carrie.
Bine, Carrie. Ascultă-mă. O să mă asculți, Carrie?
Se folosește de tine.
Crezi că te va lăsa să pleci după ce semnezi contractele?
L-ai văzut ucigând pe cineva.
Nu va lăsa în urmă ceva ce să-l incrimineze.
Au încercat deja să mă omoare.
Trebuie să lucrăm împreună.
Trebuie să mă întorc sus.
Anne?
Unde ai fost, draga mea?
Era să ratezi tot spectacolul.
Îmi pare rău.
Eu și Anne am dori să vă mulțumim încă o dată fiindcă…
sunteți cu noi în acest moment special.
Te iubesc, scumpo!
Să-mi petrec viața cu tine a fost cel mai mare privilegiu.
Dacă nu putem merge cu Aurora la Aurora Boreală,
le vom aduce pe ele aici.
- Așa da! - E minunat!
- Sunt impresionat. - Haide.
Te iubesc mult de tot.
Bună!
Am verificat pacienta.
Aș lăsa-o să doarmă. A avut câteva zile emoționante.
Așa e.
Auzi, Lo?
Sunt aici dacă ai nevoie.
Nu putea să dispară așa.
Suntem pe mare. N-avea unde să meargă.
O mai caut cu căpitanul.
Când o găsești, scapă de ea.
Da?
Nu mai vreau.
Nu pot. Nu asta am discutat.
Nu s-a întâmplat nimic cum am discutat. Asta e ideea.
Anne era una.
Să dau o supradoză unei femei muribunde e una.
Dar asta e crimă cu sânge rece.
Trebuie să-ți amintesc unde eram acum trei ani?
Plângeai ca un copil și-mi implorai ajutorul.
Mă crezi prost să cred că aia a fost singura femeie?
Te rog.
Câte ți-ar mai fi sărit în cap dacă nu mușamalizam eu?
N-ai fost doar dezonorat, ai fi înfundat pușcăria pe viață.
Apreciez tot ce ai făcut.
Știu, dar nu uităm aranjamentul nostru, nu?
Nu.
Mă ocup eu de ea.
Mersi, Robert!
Trebuie să mergi la poliție. Trebuie să le spui tot ce mi-ai spus.
Nu pot. Mă vor aresta și pe mine. Sunt complice.
Cineva a fost ucis. Îmi vor lua fiica de lângă mine.
Trebuie doar să semnez ce vrea el și să merg la gală.
Chiar crezi că te va lăsa în viață?
Carrie, o să scape de tine. Știi asta.
Știu că sunt aici?
Nu știu unde ești, dar te caută.
- Când ajungem în port? - În vreo două ore. O să las ușa deschisă.
- Așa o să ai o șansă. - Carrie.
Până semnezi testamentul, nu pățești nimic.
Bullmer te vrea vie.
Dar după ce faci ce vrea, ești în pericol.
O să vin după tine.
Promit.
Echipaj, avertisment de 30 de minute. Ancorăm în 30 de minute.
- Bună, Lars! - Da.
Apropo, mi-ai descărcat albumul?
Aș zice că de trei ori, Karla, probabil e prea mult.
- Asta e ultima cameră. - Da, dle.
Dle Morgan, dr. Mehta a cerut să o lăsăm să se odihnească.
Nu se simțea bine, așa că i-a dat niște sedative.
- Spune-i că am căutat-o, da? - Sigur.
Mulțumesc.
- Ben. - Bună!
Mulțumesc pentru prezența ta în ultimele zile.
Da.
- Abia aștept să văd ce pozezi diseară. - Sigur. Eu…
Mă îngrijorează Lo.
Da, și pe mine.
Dar nu poate fi pe mâini mai bune. Nu există doctor mai bun, crede-mă.
A fost de acord să stea cu ea până va putea să ni se alăture.
Ne-am oprit cam repede, nu?
Nu putem mai aproape din cauza apei mici.
Singurul dezavantaj al unei nave atât de mari.
Toți pasagerii,
transferul pleacă în cinci minute.
Veniți pe puntea de recreere.
A fost o plăcere absolută să vă găzduim în ultimele zile.
- Aștept să ne revedem. - Mulțumesc.
- La revedere! - Scuze.
- Ben? - La revedere, dle!
E vorba de Lo. Nu mi-e bine s-o las aici. Vin mai târziu.
Putem să plecăm, vă rog?
- Îngheț. - Taci, Adam!
Serios, haideți. Nu-i putem aștepta pe toți.
Haide! Ce să fac?
Alo?
Laura.
Slavă Domnului că te-am găsit!
Toți sunt foarte îngrijorați.
Nu te apropia.
Vreau să mă asigur că ești bine. Adică…
- Sunt bine. - Ai dispărut de o zi.
N-am nimic.
Vreau doar să mă asigur că nu te-ai rănit.
E-n regulă. Putem repara totul.
Ce naiba?
Ce era în ea?
Ce era?
Ce naiba era în ea?
Ben.
Lo. Fugi!
- Spune lumii adevărul! - Futu-i!
Doamne! Ben.
Rămâi pe loc!
Ce s-a întâmplat?
Ben e mort.
Ce vorbești?
A vrut să mă atace.
O proteja pe Lo și…
A fost inevitabil.
- Ai ascuns cadavrele? - Nu, e doar el.
Jo a sărit în apă. La temperaturile astea, n-a rezistat.
N-o să las să se destrame totul.
Înțelegi?
Urmează să semneze.
Și după gală,
scapi de ea.
Doar comentam schimbarea bruscă de atitudine
după munca depusă la fundație.
- Sigur. - Păi…
Soțul meu mi-a fost alături în toți acești ani grei, deci…
M-am gândit și am decis o soluție mai rezonabilă.
Semnăm?
Da.
Te simți slăbită?
Să-ți dea ceva dr. Mehta?
Nu.
Mă simt bine.
Alege.
Vorbesc eu diseară. Tu doar să zâmbești și să faci cu mâna.
Mă duc să mă schimb. Vin mai târziu.
Paza la doi.
Te rog! Anne e moartă.
- Am văzut-o acum cu avocații ei. - A schimbat testamentul?
I-a cedat toți banii lui Bullmer?
Anne mi-a spus că îl dezmoștenește.
Noaptea în care a fost aruncată în apă e cea în care m-ai dus la ea.
Bullmer a ucis-o.
De atunci femeia aia se dă drept ea.
A plătit-o Bullmer.
Ascultă.
Citește. E discursul pe care Anne intenționa să-l țină în seara asta.
E de necrezut!
Dacă o pot dovedi?
Îmi face mare plăcere să vă văd adunați aici ca să onorați
femeia lângă care am slujit atâția ani.
A cărei viziune și…
și ambiție
nu doar că au întreținut moștenirea familiei sale,
ci au și ne-au îmbogățit viețile multora.
Așa e!
O femeie care nu are nevoie de prezentare. Anne Lyngstad.
Draga mea Anne vrea ca azi să fie o zi a bucuriei,
nu a tristeții.
S-o vedem ca pe un început.
Bunicul lui Anne a fondat o mică firmă de transport maritim acum 70 de ani.
Iar acum noi înființăm Fundația Lyngstad,
cu intenția de a da înapoi.
Dacă ar fi aici,
Alfred ar fi foarte mândru de toate realizările lui Anne.
Și cu siguranță voi… Scuze, ce faci?
Scuzați întreruperea,
dar Anne Lyngstad m-a rugat să-i spun povestea corect.
O secundă, oameni buni.
Mă lași să vorbesc?
- Ce se întâmplă? - Absurd. Femeia asta e nebună.
- De patru zile... - Las-o să vorbească.
Ce se întâmplă, Richard?
Ajunge. Vă rog, duceți-o acasă.
Am zis să vorbească!
Dragă, ești amabilă să-mi fie milă de ea…
Vreau să vorbească!
Nu vreau să strice petrecerea.
- Jos mâinile de pe invitată. - Ce așteptați? Luați-o!
Richard. Anne vrea s-o audă.
- Dați drumul femeii? - Da, e petrecerea ei.
Ai auzit-o pe dna Lyngstad. Dă-i drumul.
Mulțumesc.
Ăsta e documentul primit de la Anne Lyngstad acum patru zile.
- E discursul ei. - Femeia asta e nebună.
Anne, mă lași să-l citesc, te rog?
Da, te rog.
- Te avertizez. Nu face asta. - O lași să vorbească?
„La decesul meu, participațiile mele și capitalul rămas vor fi lichidate.
Totul va trece la Fundația Lyngstad.
Controlul fundației va fi transferat...”
Taie-i microfonul!
„…unei părți independente.
Soțul meu, Richard Bullmer,
nu va mai avea niciun amestec în fundația.”
- Minciună! - Richard.
Ea a scris asta. Încearcă să creeze un scandal.
- Sunt cuvintele tale, Anne? - Da.
Cine te crezi? Crezi că poți să-mi faci asta?
Ce anume? Zicem adevărul, nu-i așa, Anne?
Da, Laura.
Acum ai auzit dorințele soției tale, nu?
Ceea ce faci nu e inteligent.
- Nu e inteligent. - Ce se întâmplă?
Știi ceva?
Doamnelor și domnilor, ar trebui să încheiem.
Vom găsi altă ocazie să terminăm. Anne simte că...
Mă simt mult mai bine, de fapt.
Nici nu ești Anne!
Femeia asta nu e Anne!
Dacă nu e Anne, atunci cine e? Unde e adevărata Anne?
Mai ai să le spui ceva invitaților tăi?
Cine e ea?
Richard!
- Înapoi! - Calmează-te.
- Înapoi! - Lasă-l jos.
Retrage-ți cuvintele. Sau te omor.
- Înapoi! - Calmează-te!
Lasă cuțitul jos!
Haide, Bullmer. S-a terminat.
Mișcă!
- Hei! - Richard!
Înapoi!
- Gata, Richard. - Mișcă! Dă-te din calea mea.
- Gata! - Laoparte!
Laoparte!
Rămâi pe loc sau o omor.
Te înjunghii aici dacă nu te potolești!
Laura, ce se întâmplă?
Nu e Anne! Pe ea a aruncat-o în apă acum patru zile.
La naiba!
Mișcă-te! Pe aici.
Aici jos.
Grăbește-te! Dezleagă aia.
Urcă.
Lasă cuțitul!
Sau ce?
- Ar trebui să arunci cuțitul. - Du-te naibii!
Ce faci?
Să nu îndrăznești!
La naiba!
Nu am câmp liber.
Cum îndrăznești?
Ai tupeu!
E în regulă.
Gata. S-a terminat.
S-a terminat! Gata. Ești bine.
E în regulă. S-a terminat.
S-a terminat. Gata. Ești bine.
Mulțumesc că ai spus adevărul.
O MOȘTENIRE DE VIAȚĂ:
FUNDAȚIA LYNGSTAD FACE CEA MAI MARE DONAȚIE CERCETĂRII CANCERULUI
- Mersi. - Mi-a plăcut articolul tău.
Datorită ție am vrut stagiu aici.
Când termini cu lingușitul, vreau un ceai cu lapte și zahăr.
Altcineva ar fi subliniat fapta lui,
dar tu ai reușit să găsești binele.
M-a surprins.
Și pe mine.
PRESUPUȘII COMPLICI VOR FI JUDECAȚI PENTRU CRIMĂ DUBLĂ
O poveste umană pentru vremuri inumane.
Exact ce ne trebuie.
- Ședință în cinci minute. - Vin.
Bună! Ea e bine. Și eu sunt bine.
Să ne faci o vizită.
Subtitrarea: Mircea Pricăjan