‫- האישה בתא מס' 10 -‬
‫לורה בלקלוק. את באה או הולכת?‬
‫שאלה טובה.‬
‫תברר ותעדכן אותי, בסדר?‬
‫כתבה נהדרת על המגזר השלישי. ברוך שובך.‬
‫היי, לו. אהבתי את הכתבה.‬ ‫-תודה.‬
‫כתבה טובה. כל הכבוד.‬
‫בדיוק קראתי אותה. היא נהדרת.‬
‫תודה.‬
‫אוף.‬
‫- הצטרפו לחגיגה -‬
‫לו, יש לך דקה לפני פגישת הצוות?‬
‫כן, רק רגע.‬
‫- קרן לינגסטאד מזמינה את לורה בלקלוק -‬
‫חזרת בקלות?‬
‫שתי טיסות של ארבע שעות‬ ‫במטוס פרופלור קטנטן,‬
‫בעיכוב של יום שלם,‬
‫אז, את יודעת, אהבתי כל רגע.‬
‫זה סרקזם של ג'ט-לג חמור,‬
‫או שמשהו רציני יותר מטריד אותך?‬
‫הם הטביעו את האישה הזאת.‬
‫כן. אני יודעת.‬
‫הם הרגו אותה.‬
‫רק כי היא הסכימה לדבר איתי.‬
‫אנשים מסוגלים לעשות דברים מזעזעים.‬
‫יודעת מה? הייתי רוצה שלפעמים‬ ‫הם לא יעשו דברים מזעזעים.‬
‫אשמח להיות מופתעת לטובה.‬
‫אנחנו מדברות‬ ‫על גניבת כספי מגזר שלישי מילדים רעבים,‬
‫או על העבר הרומנטי הסוער שלך?‬
‫כן, תהיי רצינית. תודה.‬
‫חשבתי שאני רצינית.‬
‫אלוהים.‬
‫מדברים על החמור.‬
‫איזה חמור בדיוק?‬ ‫-לך מפה.‬
‫אסון אחד לפני אחרון.‬
‫בן מורגן?‬ ‫-בן מורגן!‬
‫מה הוא רוצה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫כנראה לאסוף את התקליטים היפנים הנדירים‬
‫שעושים לי בלגן בדירה.‬
‫מה?‬
‫לו, לא היית חייבת לחזור ישר לעבודה.‬
‫צאי לחופשה.‬
‫אני לא טובה בחופשות.‬
‫תשאלי את בן.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫יש לנו מידע על פרשת השחיתות של פיפ"א,‬ ‫אם זה מעניין אותך.‬
‫יודעת מה?‬
‫בדיוק קיבלתי משהו שאולי…‬
‫ישיב את האמונה שלי באנושות.‬
‫אן לינגסטאד. מכירה אותה?‬
‫יורשת הספנות הנורווגית.‬ ‫היא חולה בלוקמיה שלב ארבע,‬
‫ובעלה מקים קרן על שמה.‬
‫נשמע מעורר השראה.‬
‫והנה החלק הכיפי.‬
‫הוא וחברי ההנהלה‬ ‫מפליגים ביכאטה מנקרת העיניים שלו‬
‫לאירוע התרמה בנורווגיה.‬
‫הוא רוצה שאבוא ואסקר את זה‬ ‫כדי להעלות מודעות.‬
‫תני לי להבין.‬
‫האישה המסכנה הזאת חולה,‬
‫ועכשיו כמה מיליארדרים‬ ‫בחוג החברתי שלה החליטו‬
‫שסרטן זה נורא‬ ‫והם צריכים לעשות משהו לגבי זה,‬
‫אבל רק בתנאי שתספרי לכולם כמה הם נהדרים?‬
‫כן, פחות או יותר.‬ ‫אבל בסגנון הייחודי שלי, כמובן.‬
‫איך זה סיפור לעיתון?‬
‫בחייך. זו כתבת צבע בזמנים אפלים.‬
‫אמרת שאני צריכה חופשה.‬
‫כל עוד זו חופשה, לא עבודה מרחוק.‬
‫אני די בטוחה שעולם העיתונאות החוקרת‬ ‫ישרוד בלעדיי לשבוע.‬
‫- אורורה בוראליס -‬
‫תודה.‬
‫ברוכה הבאה ל"אורורה בוראליס".‬
‫איזו סירה יפהפייה.‬
‫הנעליים שלך, גברת בלקלוק.‬
‫ה...?‬ ‫-הנעליים שלך, כן.‬
‫סליחה, מה עשיתי?‬
‫כל הנעליים נכנסות לסלסילה ששם.‬
‫את יכולה לקבל נעלי בית,‬ ‫גרביים או נעליים לחדר הכושר.‬
‫יש לנו את המידה שלך. רק תבקשי.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫כולם טועים בפעם הראשונה.‬ ‫-כן.‬
‫פעם ראשונה שלך?‬
‫כן. אני לא מתמצאת בחוקי היאכטה.‬
‫אני קורא להם חוקיאכטה.‬
‫דרך אגב, אני לורה. שלום.‬
‫אדם סאת'רלנד.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫שמפניה, גברתי?‬ ‫-תודה.‬
‫מוקדם מדי בשבילי.‬
‫שלום. היי.‬
‫אני קרלה, ראש הצוות.‬
‫את בתא מס' 8, בצד ימין. זריחות מהממות.‬
‫ד"ר מהטה, אתה בתא מס' 2,‬ ‫צמוד לגברת לינגסטאד.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אתה הרופא של גברת לינגסטאד?‬ ‫-טוב…‬
‫אני חבר ותיק של ריצ'רד.‬
‫לצערי, מאז שאן חלתה,‬
‫הפכתי לנוכחות קבועה בחייהם.‬
‫היא נלחמה הכי חזק שאפשר.‬
‫כולן מלאות בסחורה מוברחת?‬ ‫-כל אחת ואחת.‬
‫סליחה.‬
‫תומס. היידי.‬
‫רוברט. ממזר זקן שכמוך.‬
‫זה לא היה בזבוז זמן מוחלט.‬
‫אתה נראה טוב. ירדת קצת במשקל?‬
‫זה הלחץ.‬
‫מכל הסופר-יאכטות בכל ההפלגות בכל העולם.‬
‫בן מורגן.‬
‫אני לא מאמינה. אלוהים.‬
‫ניסיתי להתקשר אלייך.‬
‫למה אני לא מופתע לראות אותך כאן?‬
‫כמובן! בנג'מין, זו…‬ ‫-לו ואני כבר מכירים.‬
‫שניכם בעיתונות. עבדתם יחד בעבר?‬
‫לא.‬
‫לא, עשיתם משהו אחר יחד בעבר, נכון?‬
‫תגידי אם תרצי שאקרא לאיש צוות‬ ‫כדי למנוע שידור חוזר.‬
‫אין צורך. תודה.‬
‫זה נגמר מזמן.‬
‫בסדר. אני מקווה שזה נגמר בצורה ידידותית.‬ ‫-משהו כזה.‬
‫זה "לא".‬
‫זה "לא". זה…‬
‫זה נושא רגיש. טוב, קצת לא נעים לי.‬ ‫אולי… אם אתם…‬
‫אני אלך ל…‬ ‫-כן, כנראה עדיף.‬
‫למה היא לובשת ג'ינס?‬
‫היה קוד לבוש, לא?‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫שאת מתארת את העבר המשותף שלנו כידידותי.‬
‫זו הפעם הראשונה שחשבתי‬ ‫על העבר המשותף שלנו, למען האמת.‬
‫אאוץ'.‬
‫אחת-אפס?‬
‫שתיים-אפס.‬
‫בסדר, לקחתי.‬
‫מר טיילר, מר ינסן.‬
‫הזוג הת'רלי, וגברת בלקלוק.‬
‫גבירותיי ורבותיי, הדיילים המקסימים שלנו‬ ‫ילוו אתכם לחדריכם.‬
‫מר בולמר יצטרף אליכם אחר כך למשקאות.‬
‫לורה, פגשת את דיים הת'רלי?‬ ‫בעלת גלריה לעשירים ולמפורסמים.‬
‫היא הייתה במייפייר,‬ ‫ועכשיו היא נדדה מזרחה בחיפוש אחר…‬
‫משהו קצת יותר צייטגייסטי, אני מניח.‬
‫למה עשית את זה?‬ ‫-כל כך מצחיק, אדם.‬
‫לורה הולכת לרגל אחרינו בהפלגה.‬
‫הבנתי. את העיתונאית של בולמר, מה?‬
‫כן, לורה. לו. נעים להכיר, דיים הת'רלי.‬
‫תפסיקי. בבקשה, קראי לי היידי.‬
‫קולגה שלי הייתה בתערוכה שלך.‬ ‫היא אמרה שזה היה נפלא.‬
‫כן.‬
‫האמנית מצלמת את עצמה לוקחת רוהיפנול.‬
‫לאחר מכן מלבישים אותה ומפשטים אותה,‬
‫ואז העוזרים שלה מציגים אותה לראווה‬ ‫במגוון תנוחות במשך שמונה שעות.‬
‫מהמם.‬
‫זה נשמע…‬ ‫-מחריד.‬
‫אפילו בעיניי. כלומר, זה…‬ ‫-טומו, בול עץ שכמוך.‬
‫בוא לפגוש את הכתבת של ריצ'י.‬
‫עיתונאית!‬
‫את טובה?‬ ‫חשבתי להעלות על הכתב את הזיכרונות שלי.‬
‫העולם ממתין בנשימה עצורה.‬
‫סליחה, גברת בלקלוק.‬ ‫שאר המזוודות שלך היו צריכות להיות פה.‬
‫לא. זה הכול.‬
‫תרצי שאפרוק בשבילך?‬ ‫-אלוהים, לא.‬
‫אני לא אפיל עלייך את הבלגן שלי.‬
‫בסדר, בחורים. להרים עוגן. מפליגים.‬
‫חברים...‬
‫זה הוא.‬
‫רומאים.‬
‫חברי מועצת המנהלים.‬
‫התחלנו!‬
‫ברוכים הבאים לאורורה בוראליס.‬
‫אורורה בוראליס!‬
‫כמובן, כשהזמנו אותה,‬
‫אן ואני דמיינו עתיד שונה מאוד.‬
‫כן.‬ ‫-אי אפשר לייפות את זה.‬
‫כן.‬ ‫-הקרב הזה גבה מחיר.‬
‫בכל אופן, שינינו את הייעוד‬ ‫של הדוגית הצנועה הזאת,‬
‫ואתם כאן כדי לחנוך את הפרויקט שלנו.‬
‫כן.‬
‫אני יודע שזו גישה יוצאת דופן לצדקה,‬
‫שלושה ימים על יאכטת פאר,‬
‫אבל הכסף שתרמתם, ומדובר בסכום לא מבוטל,‬
‫יגיע לכל אלה‬
‫שאין להם כסף לרופאים פרטיים‬ ‫או לטיפולים ניסיוניים.‬
‫אז לחייכם.‬
‫לחייך.‬ ‫-לחיים!‬
‫לחיים.‬
‫אני יודע שרובכם כאן כדי לפגוש את אן,‬
‫אבל לצערי עבר עלינו יום ארוך של נסיעות,‬ ‫והיא נחה.‬
‫אז אני מציע ש…‬ ‫-כן.‬
‫…נאכל ארוחת ערב קלה, נלך לישון מוקדם,‬
‫ומחר נחגוג בגדול עם אן.‬
‫כן.‬ ‫-מושלם.‬
‫מה דעתכם?‬ ‫-נפלא.‬
‫אבל קודם כול,‬
‫הפתעה נחמדה.‬
‫בואו לפגוש את דני.‬ ‫-לא, זה לא…‬
‫דני טיילר. לא ידעתי שהוא עדיין חי.‬
‫רק בקושי.‬ ‫-ורק במזל.‬
‫דני!‬
‫זה מדהים.‬
‫לורה בלקלוק.‬ ‫-היי.‬
‫אני ריצ'רד.‬
‫אני שמח מאוד שהצטרפת אלינו.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫אם יש לך מזל, טומו, הוא הביא ויאגרה.‬
‫אני אף פעם לא משתמש בזה.‬
‫בבקשה. תודה.‬
‫בולמר, נבל זקן שכמוך. מה שלומך, אחי?‬
‫אני שמח לראות אותך.‬ ‫-מה שלום אן?‬
‫היא בסדר.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-תודה.‬
‫ואו.‬
‫מי את?‬
‫לורה היא עיתונאית עטורת פרסים.‬ ‫היא עושה כתבה על הקרן.‬
‫חבל.‬
‫הדבר האחרון שאני צריך זה זבוב על הקיר.‬ ‫-תודה.‬
‫אימא שלי מעריצה גדולה, דרך אגב.‬ ‫-אאוץ'.‬
‫את מוצאת חן בעיניי.‬
‫השאלה הגדולה היא, ריצ'רד,‬
‫אנחנו במים בינלאומיים?‬
‫כי יש לי תיק מלא סמים‬
‫שאני רוצה לחלוק עם האנשים היפים האלה.‬
‫אני לא בטוח שאוכל לממן‬ ‫עוד סבב במכון גמילה.‬
‫לא, אני צוחק.‬
‫אני נקי מסמים מאז שנות העשרים.‬
‫הוא עדיין כזה חתיך.‬
‫את עובדת במסווה?‬
‫תתקלף ממני.‬
‫בחייך. אחרי שהטפת לי מוסר‬ ‫ואמרת שמכרתי את עצמי,‬
‫לא יכול להיות‬ ‫שלורה בלקלוק כאן רק בשביל הכסף.‬
‫הנה הוא.‬
‫הנה בן שאני זוכרת.‬
‫הבנתי למה בן התקשר.‬
‫נו? איך היה?‬
‫הפתעה טובה או רעה?‬
‫אין תגובה.‬
‫אל תגידי לי שאת לא נהנית מזה קצת.‬
‫השמפניה די טובה.‬
‫בחייך, אמרת שזו חופשה. תיהני.‬
‫…יחד רק תשעה חודשים, אולי פחות.‬
‫מוזר. לא חשבתי שהיא הטיפוס שלך.‬
‫בחייך, זו תמונה ממש מחמיאה.‬
‫תראי אותה.‬
‫היא יפה, אבל קצת משעממת.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫סליחה!‬
‫כן? כדאי שתפגישי בינינו.‬
‫ואו.‬
‫איזו שמלה יפהפייה.‬
‫יש אופרה על הסיפון אחר כך?‬
‫סליחה. חשבתי ש…‬
‫זה קצת מוגזם. סליחה.‬ ‫-לא.‬
‫ממש לא, מותק. את נראית נהדר בנצנצים האלה.‬
‫אני מזהה קצת קנאה?‬ ‫-את נראית נפלא.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫חשבתי שצריך להתלבש יפה לארוחה ו…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫נוצץ.‬
‫גברת בלקלוק,‬
‫גברת לינגסטאד תשמח‬ ‫אם תוכלי לפגוש אותה אחרי הארוחה.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫אני סיגריד, ראשת האבטחה של מר בולמר.‬
‫כמה זמן את עובדת אצל המשפחה?‬
‫זו השנה הראשונה שלי.‬
‫כאן.‬ ‫-תודה.‬
‫תמתיני כאן,‬ ‫וגברת לינגסטאד תצטרף אלייך בקרוב.‬
‫הספרייה.‬
‫הדבר היחיד בספינה שהתעקשתי לעצב בעצמי.‬
‫גברת לינגסטאד, תודה שהזמנת אותי.‬ ‫-קראי לי אן, בבקשה.‬
‫אני שמחה שהסכמת להצטרף אלינו.‬
‫קראתי את כל הכתבות שלך.‬
‫הכתבה בגרדיאן על הנשים הכורדיות האמיצות‬ ‫ממש נגעה לליבי.‬
‫אני ביקשתי שנזמין אותך.‬
‫את עושה עבודה חשובה,‬ ‫משמיעה את קולם של חסרי הקול.‬
‫תודה.‬
‫שאקרא לרופא?‬
‫אני…‬
‫הפסקתי את כל הטיפול התרופתי שלי.‬
‫הכדורים, העירויים.‬
‫הכול.‬
‫יום אחד פשוט לא יכולתי יותר.‬
‫הטיפולים משתלטים על כל חלקה טובה.‬
‫בלי כל הסמים אפשר באמת להרגיש את זה.‬
‫את הזמן שהולך ואוזל.‬
‫אני מצטערת.‬
‫רציתי לבקש את חוות דעתך על משהו.‬
‫כמובן.‬
‫הנאום שלי לגאלה.‬
‫אודה לך אם תוכלי להעיף בו מבט.‬
‫המוח שלי לא מה שהיה פעם.‬
‫כן.‬
‫את תורמת את כל הכסף שלך?‬
‫זה נדיב מאוד.‬
‫אפשר לשאול מה הוביל להחלטה?‬
‫המטרה היא למחוק את החוב.‬
‫להחזיר את מה שלקחנו.‬
‫ולאורך השנים לקחנו כל כך הרבה.‬
‫השליטה בקרן תימסר‬ ‫לידי אנשים חכמים בהרבה וטובים בהרבה‬
‫מריצ'רד וממני.‬
‫זו צדקה בלי אגו.‬
‫קשה להיות אגואיסטית כשאת מזון לתולעים.‬
‫אשמח להמשיך את זה מחר. כאן, אולי?‬
‫אעזור בכל דרך שאוכל.‬
‫ולורה?‬
‫תודה.‬
‫היי, גברת נוצצת.‬
‫אתה עובד במשמרת הלילה?‬
‫אני יכול להבריז אם יש לך הצעה מפתה יותר.‬
‫אני משתדלת לא לחזור על אותה טעות פעמיים.‬
‫אאוץ'.‬
‫אבל היית טעות טובה מאוד.‬
‫כן?‬
‫טובה מאוד?‬
‫טעות שלי ושל אלוהים יודע כמה אחרות.‬
‫זה בסדר.‬
‫סליחה שהייתי שמוק בסוף.‬ ‫-באמת היית שמוק בסוף.‬
‫אני יודע.‬
‫ההתנצלות התקבלה.‬
‫- שיחה מתא מס' 8 -‬
‫תישארי שם.‬
‫האישה מתא מס' 8 התקשרה. מישהו נפל למים.‬
‫מה? קוד אוסקר. מישהו נפל מהסיפון.‬
‫קיבלנו דיווח על אדם בים.‬ ‫צד ימין, תא מס' 10.‬
‫מס' 10? מנמיך מהירות, עובר למצב ידני.‬
‫אדם בים. כולם לעמדות.‬
‫זו קריאת מצוקה. כאן אורורה בוראליס,‬ ‫מבקשים סיוע דחוף.‬
‫לא הערתי את שאר הנוסעים.‬ ‫-היא בתא מס' 8, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתן לך לטפל בזה.‬ ‫-תודה.‬
‫שמעתי רעש,‬ ‫יצאתי למרפסת וראיתי מישהי במים.‬
‫אנחנו מסתובבים. נמצא אותה, אל תדאגי.‬ ‫-את מי ראית?‬
‫אני לא יודעת. זה היה רק לשנייה.‬
‫אבל אני מניחה‬ ‫שזו האישה מהתא השכן, זה ששם.‬
‫תא מס' 10?‬ ‫-כן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-קיבלנו דיווח על אדם בים.‬
‫מה? מי?‬
‫לא יודעת. נראה לי שזו הייתה אישה,‬ ‫אבל אני לא יודעת.‬
‫אפשר להיכנס.‬
‫אדם בים?‬
‫מה קורה?‬
‫איפה לארס?‬
‫הוא בתא מס' 6.‬
‫את יודעת איפה הוא?‬ ‫-אורח נעדר מתא מס' 6.‬
‫לארס ינסן. כל…‬
‫גברת בלקלוק, הכול בשליטה.‬
‫בבקשה…‬ ‫-מישהי נעדרת. צריך לאתר אותה.‬
‫מישהי נעדרת? מתוקה, שמעת ש…‬
‫היא לא כאן.‬
‫ישנתי. לא שמעתי אותה נכנסת למיטה.‬ ‫את לא חושבת ש…?‬
‫אלוהים.‬
‫איתרנו את מר ג'נסן.‬
‫מר ג'נסן.‬
‫כן?‬
‫מי דיווח על אדם בים?‬
‫לורה בלקלוק, העיתונאית.‬
‫לדבריה הנוסעת הייתה בתא מס' 10?‬ ‫-כן, אדוני. לכן זה מוזר.‬
‫אל תדאגי. תחזרי לישון, אני אטפל בזה.‬
‫הייתה אישה. היא הייתה בערך בגובה שלי.‬
‫היה לה שיער בלונדיני וקפוצ'ון.‬
‫היא יצאה מהמקלחת. אני… היא…‬
‫נכנסתי בטעות.‬ ‫הייתי במסדרון, עם הפנים כלפי חוץ.‬
‫הסתובבתי ו…‬ ‫-מעולם לא הייתה כאן אורחת, גברת בלקלוק.‬
‫התא הזה תמיד היה ריק.‬
‫האורחת ביטלה לפני יומיים.‬
‫היא…‬ ‫-בדיוק.‬
‫היה דם על הזכוכית.‬
‫היה פה דם. היה…‬
‫הייתה מישהי במרפסת הזאת. הייתה…‬
‫רגע.‬
‫לא, הייתה מישהי במרפסת. אני יכולה להוכיח.‬
‫הספינה הפליגה, והיא עישנה בחוץ,‬
‫אז הרמתי את הסיגריה…‬
‫מה? הסיגריה לא כאן.‬ ‫-מנקים את התאים פעמיים ביום, אז…‬
‫תקשיבו, לא דמיינתי את זה.‬
‫בדיקת הנוכחות הושלמה.‬
‫תודה. התקשר למשמר החופים‬ ‫ובטל את מצב החירום.‬
‫משמר החופים. התקשרת למשמר החופים?‬
‫כמובן.‬ ‫-הם ימשיכו לחפש?‬
‫בדקנו, גברתי. אף אחד לא חסר.‬
‫יש מישהי במים. ייתכן שהיא עדיין בחיים.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן שכולם יחזרו לישון.‬ ‫כבר מאוחר.‬
‫לילה טוב, גברת בלקלוק.‬
‫אתה לא יכול…‬ ‫-אני מצטערת מאוד, גברת בלקלוק.‬
‫לא. תקשיב, זה…‬
‫זו תזכורת לכל חברי הצוות.‬
‫תא מס' 10 מחוץ לתחום עד שנעגון בנורווגיה.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫גברת בלקלוק, סליחה. את בטוחה שתהיי בסדר?‬
‫תרצי תה או…?‬
‫לא? בסדר. לילה טוב.‬
‫כן?‬ ‫-רצית אותי?‬
‫כן, אין לי חיבור לאינטרנט.‬
‫אני ממש מצטערת, גברת בלקלוק.‬ ‫יש תקלה במערכת.‬
‫הטכנאים בודקים את זה.‬
‫אני יכולה להביא לך משהו לקרוא.‬ ‫-לא. זה בסדר, תודה.‬
‫בסדר.‬
‫מר בולמר?‬ ‫-בבקשה, קראי לי ריצ'רד.‬
‫האישה שראיתי אתמול בלילה בתא מס' 10…‬
‫אל תרגישי נבוכה, לורה.‬
‫היית משוכנעת שמה שראית באמת קרה.‬ ‫-זה באמת קרה.‬
‫אני רוצה לדבר עם חברי הצוות.‬ ‫אולי האישה ש…‬
‫לדעתך אחת העובדות‬
‫קפצה למקלחת זריזה בתא מס' 10‬ ‫בזמן שהאורחים הגיעו?‬
‫אף אחד מהאורחים לא נעדר,‬ ‫אז איזו עוד אפשרות יש?‬
‫צודקת. נדבר עם הצוות.‬
‫מלבד הקצין הראשון והקברניט,‬
‫שנמצאים בעמדות כל עוד אנחנו מפליגים,‬ ‫אלה כל חברי הצוות.‬
‫אני מצטערת על הטרחה…‬ ‫-את רואה מישהי שאת מזהה?‬
‫אני מבין את האינסטינקט העיתונאי.‬
‫הקצין הראשון?‬ ‫-הוא גבר.‬
‫את מחפשת אישה, נכון?‬
‫אני מקווה שלא העירו אותך אתמול בלילה.‬ ‫-לא. הצלחתי לחזור לישון.‬
‫זה זמן טוב להמשיך את השיחה שלנו מאתמול?‬
‫אני…‬
‫אני מרגישה קצת חלשה, למען האמת. זה…‬
‫כל התרופות האלה.‬
‫זה מעייף מאוד.‬
‫אני חושבת שאני צריכה לנוח הלילה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫תרגישי טוב.‬
‫אלוהים. כולם חושבים שאני משוגעת.‬
‫בחייך, אף אחד לא אוהב לקום באמצע הלילה.‬ ‫הם יתגברו על זה.‬
‫אני יודעת מה ראיתי.‬ ‫-היה חושך.‬
‫לא היה חושך כשראיתי אותה בתא מס' 10.‬ ‫ראיתי אותה.‬
‫היא יצאה מהמקלחת. הסתכלנו זו על זו.‬
‫אפילו דיברנו. היא דיברה.‬
‫ועכשיו היא פשוט נעלמה?‬
‫מה עשית בתא של מישהי אחרת?‬
‫התחבאתי ממך.‬
‫הראית לגרייס את התמונות שלך במסדרון,‬ ‫ואני פשוט…‬
‫רגע.‬
‫צילמת תמונות, נכון? תן לי.‬
‫סליחה.‬
‫כשהגענו?‬ ‫-כן.‬
‫אם יש תמונה שלה מגיעה,‬ ‫אף אחד לא יוכל להכחיש שהיא קיימת.‬
‫אני צריך לצלם את כולם. זה מה יש.‬
‫אלה לא מהספינה, אז…‬ ‫-רגע. ואו.‬
‫אתה מבלה הרבה זמן עם האנשים האלה.‬
‫אלוהים. זו היא.‬
‫זו היא. זו האישה שראיתי.‬
‫זו היא.‬ ‫-לו…‬
‫לו, זו תמונה של אישה זרה‬ ‫שצילמתי במסיבה לפני כמה חודשים.‬
‫לו, חכי. היי!‬
‫היי, תאטי. בואי נחשוב על תוכנית.‬
‫מצאתי אותה.‬
‫האישה בתא מס' 10.‬
‫זאת היא.‬
‫מתי התמונה צולמה?‬ ‫-במאי, נדמה לי.‬
‫במסיבה של אדם ב"גראוצ'ו".‬ ‫-כן. זה היה כיף.‬
‫סליחה, זו תמונה של…‬
‫אישה שנראית כמו האישה בתא מס' 10?‬
‫לא, זו האישה שראיתי,‬ ‫במסיבה של אחד האורחים האחרים.‬
‫בסדר.‬
‫מי היא?‬
‫אדם, אתה יודע?‬
‫לא יודע. מה?‬
‫לא, בחיים לא ראיתי אותה.‬
‫אתה מופיע בתמונה איתה.‬
‫בסדר. טוב…‬
‫לא יודע. יש המון נשים שנראות ככה.‬ ‫רוב הנשים. כל הנשים. היא רק אישה.‬
‫לאדם בהחלט יש העדפה לנשים מסוג מסוים.‬
‫כן. תודה, טומו. אף אחד לא שאל מה דעתך.‬
‫יודעת מה?‬
‫לו.‬
‫לורה.‬
‫אין לי מושג מי זאת. בסדר?‬
‫לורה, אני בטוח שמה שחווית אתמול‬ ‫היה טראומטי מאוד עבורך.‬
‫אבל האין זה נכון‬
‫שעברו רק חודשים ספורים מאז שהיית עדה לרצח?‬
‫אלנה!‬
‫סליחה.‬
‫איך אתה יודע על זה?‬
‫רואן סיפרה לי מה קרה לאישה שראיינת.‬
‫למה סיפרת להם?‬ ‫-דאגתי לך, לו.‬
‫לעיתים קרובות זיכרונות כאלה צפים מחדש,‬
‫בייחוד בדקות בין שינה וערות.‬
‫מסכנה.‬ ‫-פשוט תזרמי עם זה, אחותי.‬
‫אני תמיד רואה אנשים קטנים‬ ‫רוקדים בזווית העין שלי.‬
‫זה די יפה.‬
‫אלוהים, אני לא מאמינה.‬
‫אל תהיי נבוכה, מותק. זה בסדר.‬
‫אדם. תגיד את האמת.‬
‫הברחת נוסעת סמויה לספינה?‬
‫רציתי, אבל בסוף לא…‬
‫לורה, אם זה יעזור,‬ ‫אבקש מסיגריד לנסות לאתר את האישה בתמונה.‬
‫אבל אני מבקש שתזכרי‬ ‫מה המשמעות של ההפלגה הזאת.‬
‫בשבילי, בשביל אשתי,‬
‫ובשביל האורחים שלי.‬
‫תקשיבי, חשוב לי שתרגישי רגועה כאן.‬
‫סיג!‬
‫את יכולה לקבוע לגברת בלקלוק טיפול ספא?‬
‫משהו מרגיע.‬
‫אני חושב שזה אולי…‬ ‫-בטח.‬
‫…אולי יעזור. כן?‬
‫זו תערובת של אפר וולקני,‬
‫בוץ תת-ארקטי ושמנים טבעיים.‬
‫כשתיכנסי למקלחת, החום יפעיל את התערובת.‬
‫היא מרגיעה את השרירים,‬
‫מפיגה מתחים.‬
‫- תפסיקי -‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-מי היה בחדר הזה?‬
‫מתי?‬ ‫-עכשיו.‬
‫כשהייתי במקלחת.‬
‫זו היית את?‬
‫הייתי צריכה לשלוח מגבות למכבסה. קרה משהו?‬
‫כתבת משהו?‬
‫היי.‬
‫בוצי.‬
‫היית בחדר שלי?‬
‫סליחה, בחדר שלך?‬ ‫-חדר הטיפולים.‬
‫לא, בדיוק יצאתי מהסאונה,‬ ‫ותכננתי ללכת לעיסוי.‬
‫אם זה בסדר.‬
‫יש לך קצת אובססיה אליי, נכון?‬
‫אני צריכה לראות את צילומי האבטחה.‬ ‫-מה תרצי לראות?‬
‫את הספא. כל מי שנכנס או יצא‬ ‫ב-20 הדקות האחרונות.‬
‫צר לי, אנחנו מכבים את המצלמות‬ ‫כשיש אורחים על הסיפון.‬
‫סליחה? המצלמות כבויות?‬ ‫-כן.‬
‫מי הורה לכבות אותן?‬
‫זה די שגרתי בספינות‬ ‫עם אורחים בפרופיל גבוה.‬
‫קל להם יותר להירגע אם…‬ ‫-הם יודעים שלא צופים בהם.‬
‫שיט.‬
‫אלוהים.‬
‫אמרו שלא היה אף אחד בתא, נכון?‬
‫זאת הפלגת הבכורה.‬
‫אם לא היה אף אחד בתא, של מי השיער הזה?‬
‫השיער הזה שייך לאישה שנפלה למים.‬
‫אני מבין, את לא אוהבת את האנשים האלה…‬
‫תקשיב, זה לא התקף פוסט טראומתי.‬
‫אני לא מדמיינת דברים.‬ ‫-אני לא אומר שאת מדמיינת, לו.‬
‫אני אומר שזה לא התפקיד שלך לתקן את זה.‬
‫תקשיבי.‬
‫ב-36 השעות הבאות אנחנו תקועים על הסיפון.‬
‫אם נילסן לא תאתר את הבחורה‬ ‫ואם עדיין תרגישי ככה כשנעגון,‬
‫נלך יחד לתחנת המשטרה עם השיער שמצאת‬ ‫ונגיש דוח על אישה נעדרת.‬
‫אבל להתעקש להמשיך בחקירה כרגע‬ ‫לא יעזור למצב.‬
‫האנשים האלה שולטים בעולם.‬
‫או לכל הפחות אוכלים צהריים‬ ‫עם האנשים ששולטים בו.‬
‫אם תעצבני אותם…‬
‫עבר עלייך יום לא קל.‬
‫מה שלומך?‬
‫בואי, תעזרי לי.‬
‫איך את ולארס נפגשתם?‬
‫בהנהלת החברה התחילו לדאוג‬ ‫שתדמית "הקיסר האינסל" כבר לא מתאימה.‬
‫הם חשבו שסופ"ש איתי‬ ‫וכמה תמונות משותפות בפרופיל שלי‬
‫אולי ישכנעו את בעלי המניות‬ ‫שהם בידיו של זכר אלפא מהסוג הנכון.‬
‫רגע, אז אתם לא באמת…‬ ‫-ממש לא.‬
‫זה רק למראית עין.‬
‫למען האמת, אני חושבת שהוא לא אוהב נשים.‬ ‫זה די קריפי.‬
‫רוצה סלפי? ללא תשלום.‬
‫קדימה, זה ישפר את הנוכחות שלך ברשת.‬
‫מוכנה? חמוד.‬
‫אני ממש מעריצה את מה שאת עושה.‬
‫נראה לי שהייתי יכולה להיות עיתונאית,‬ ‫אם לא הייתי כל כך… את יודעת.‬
‫אז מותר לך לשתות בזמן העבודה, מה?‬
‫נחמד לך.‬
‫את יודעת, בשנות ה-90‬ ‫עבדתי בגלריה נפלאה במייפייר.‬
‫בארוחת הצהריים שתינו מרטיני‬ ‫כאילו זה דו-קרב עד המוות.‬
‫את ישנה באמבטיה לעיתים קרובות?‬
‫רק כשאנחנו רבים.‬
‫על מה אתם רבים?‬
‫בכנות, אנחנו אף פעם לא זוכרים בבוקר.‬
‫ובקושי יש סימנים כחולים, אז…‬ ‫-ואם יש…‬
‫הם עליי.‬
‫אפשר לסדר לך את החולצה?‬
‫לא כדאי לך לחטט יותר מדי.‬
‫את לא רוצה להסתכסך איתם. בייחוד איתה.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫איך אתה מכיר את ריצ'רד ואן?‬
‫גם אני עשיר.‬
‫כן, אני…‬
‫הקמתי חברת טכנולוגיה.‬
‫ריצ'רד התרשם בצדק, והשקיע.‬
‫בינה מלאכותית וזיהוי פנים.‬
‫אני בטוח שרובכם יודעים‬ ‫מה הסיבה לכל זה, ש…‬
‫רציתי לתת לאן סיבה להמשיך להילחם.‬
‫ליצור משהו כל כך יפה ו…‬ ‫כדי שהיא תרגיש כמוני.‬
‫שזה יהיה חטא ל…‬
‫לעזוב את העולם הזה בלי…‬
‫בלי לבקר ב…‬
‫אני כל כך גאה בך, יקירתי.‬
‫ואני פשוט…‬
‫אני פשוט אסיר תודה ש…‬
‫סליחה.‬
‫תודה לכולכם שבאתם.‬
‫אני לא ממש יודעת מה לומר. אני פשוט…‬
‫אני פשוט…‬
‫מתוקה שלי.‬ ‫-זה כל כך עצוב.‬
‫זה בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫סליחה.‬
‫בבקשה, תיהנו מארוחת הערב. לחיים.‬
‫לחייך, יקירתי.‬ ‫-לחיים.‬
‫"עד הכוכבים, אהובתי‬
‫"עד הים‬
‫"עד שהגלגלים, אהובתי‬
‫"עד שהם יתגלגלו עליי"‬
‫יפה מאוד.‬ ‫-אהבתי.‬
‫תודה.‬
‫אן היקרה,‬
‫את יודעת, הנשמה היפה שלך‬ ‫תמשיך לזהור לנצח, אהובתי.‬
‫זוכרת את הדואט שעשינו באמלפי‬ ‫לפני כל כך הרבה שנים?‬
‫כן.‬ ‫-נכון?‬
‫אני… אני ממש עייפה.‬
‫ברור.‬
‫נראה לי שעדיף שאיכנס למיטה.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫אני אעזור לך.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫שינה נעימה, אהובתי.‬
‫אני אשיר לך סרנדה עד שתירדמי, יקירתי.‬
‫זה השיר. עכשיו נזכרתי.‬
‫כן. יפהפה.‬ ‫-תודה, דני.‬
‫"את אוהבת את הצליל של מילים קצרות‬
‫"את נראית כל כך חכמה‬
‫"ואני נופל לקרקע‬
‫"אני רוצה להגיע לבוקר‬
‫"ועוד לא ראיתי את הלילה‬
‫"אני רוצה לחבק אותך, יקירתי‬
‫"ולתת לך הרגשה טובה‬
‫"אם רק יכולתי לצייר…"‬
‫להקת לווייתנים לא רחוק מכאן.‬
‫דוקטור, בטוח שלא תצטרף אלינו?‬
‫אני אישאר עם המטופלת שלי.‬
‫ביי!‬
‫גברת בלקלוק. הכול בסדר? הלכת לאיבוד?‬
‫למעשה, קיוויתי לדבר עם חלק מהצוות.‬
‫בסדר.‬
‫תקשיבו.‬
‫מישהו מכן ראתה את האישה הזאת על הסיפון?‬
‫לא.‬
‫בסדר. אכפת לך לצלם תמונה‬ ‫ולהראות את זה לשאר הצוות?‬
‫ועוד שאלה אחת.‬
‫כמה קל להבריח מישהו לסיפון‬ ‫בלי שאף אחד יראה?‬
‫אני לא חושבת‬ ‫שהמשפחה תרצה שנדבר איתך על זה.‬
‫לא רצית לראות את הלווייתנים?‬
‫אני לא אוהבת קור.‬
‫אלה המדרגות לחדר הצוות, נכון?‬
‫כן. רק רציתי לראות את שאר היאכטה.‬
‫אני צריך לחזור לאן.‬
‫תיהני מהשקט והשלווה כל עוד אפשר.‬
‫לא.‬
‫אתה לא צלם אמיתי.‬
‫דעתי מוסחת. יש לך השפעה כזאת עליי.‬
‫מה אפשר לעשות?‬ ‫אני רק מנסה לעשות את העבודה שלי.‬
‫אולי תצלם אותי מאוחר יותר.‬
‫יש לי תלבושת אחרת.‬
‫אביא את שתי המצלמות שלי.‬
‫את רוצה עוד משקה?‬ ‫-בטח. אני אבוא איתך.‬
‫אתה יודע, יש להם אנשים בשביל זה.‬
‫תחשבו על השפע של האל.‬
‫קודם אזמין אותו לארוחת ערב.‬
‫אני זוכרת שאתה…‬
‫אלוהים!‬ ‫-מה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-תעזרו לה!‬
‫תעזרו לה! היא מדממת.‬
‫תעזרו לה!‬
‫היי. תסתכלי עליי.‬
‫בלקלוק.‬ ‫-לו, זה בסדר.‬
‫אנחנו רק מנסים להבין מה קרה.‬
‫כבר אמרתי לך מה קרה. מישהו דחף אותי.‬
‫בטח ראית מה קרה.‬ ‫-חזרתי לגשר מייד אחרי שראיתי אותך.‬
‫אבל היית לבד, גברת בלקלוק.‬
‫מישהו בספינה הזאת מנסה להרוג אותי.‬ ‫-לורה.‬
‫להשתיק אותי.‬
‫לורה, קשה לי לדמיין מה עברת,‬
‫אבל אני די בטוח שהיית לבד על הסיפון.‬
‫לא נפלתי.‬
‫תקשיבו, הכיסוי לא נסגר מעצמו.‬
‫יקירתי, למה שמישהו ינסה להתנכל לך?‬
‫איבדת כפתור.‬
‫היית בחדר שלי?‬
‫לא.‬
‫אלוהים, היית בחדר שלי.‬ ‫-לו, תירגעי.‬
‫אלוהים.‬
‫איפה הדברים שלי?‬ ‫-אילו דברים?‬
‫איפה הדברים שלי? אתה יודע, הדברים שלי.‬
‫הבגדים שלבשתי, המעיל שלי.‬ ‫-הבגדים שלך נשלחו למכבסה.‬
‫מה את עושה?‬
‫גברתי?‬ ‫-זה בסדר. תניח לה.‬
‫בסדר.‬ ‫-גברתי, שמנו את החפצים שלך כאן.‬
‫ניסינו לייבש את הטלפון, אבל…‬
‫הייתה שקית אטומה בכיס המעיל.‬
‫זה כל מה שמצאנו.‬
‫ברור.‬
‫הנה את.‬
‫לא. תתרחק ממני.‬
‫לו, בחייך. בואי הנה.‬ ‫-לא, אל…‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫מי שעשה את זה חיטט במעיל שלי.‬
‫השיער היה במעיל שלי.‬
‫את חושבת שהיה לי קשר לזה?‬
‫רק אתה ידעת על השיער. רק אתה.‬
‫אני מצטער.‬
‫בסדר? סיפרתי לאחרים שמצאת ראיה.‬
‫הם חושבים שאת משוגעת. הגנתי עלייך, בסדר?‬
‫תפסיק לעזור.‬
‫דני, ברצינות, בחייך. מה עם הגאלה?‬
‫הבחורה ניסתה להטביע את עצמה.‬ ‫מה עוד היא תעשה?‬
‫אבקש ממנה לרדת מהספינה.‬
‫כמעט הייתה גופה על הספינה, כן? גופה!‬
‫אני לא יכול להסתבך בעוד שערורייה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אתה יודע את זה.‬ ‫-רק חכה קצת.‬
‫יש לי הרגשה לא טובה.‬
‫אני חייב לעזוב. אני מצטער, בסדר?‬
‫אן מעריצה שלה.‬
‫מתברר שהיא הייתה פעם עיתונאית טובה.‬
‫האישה הזאת היא מטרד.‬ ‫-לא, היא משוגעת לגמרי.‬
‫אנחנו מכירים כוכבי רוק אחרים עם זמן פנוי?‬
‫כל הכבוד, מטורללת.‬
‫לא, באמת. כל הכבוד.‬
‫מה? רגע, זה לא חשוד בעיניכם?‬
‫דוחפים אותי לבריכה, והוא פשוט עוזב?‬
‫כי הוא פחד שתעשי עוד משהו כזה.‬
‫בסדר.‬ ‫-כולנו פוחדים, למען האמת.‬
‫מה, את באמת חושבת‬ ‫שדני היה מסוגל לדחוף מישהי למים?‬
‫לא יודעת. אולי.‬
‫מי עוד? את חושדת בי?‬ ‫-כן. ובי?‬
‫טוב, שניכם לא יודעים‬ ‫מתי כל אחד מכם חזר לתא, אז…‬
‫זה באמת… לא, את באמת מטורפת על כל הראש.‬
‫לא הייתה גופה במים, לו.‬
‫לא הייתה גופה. ישנת.‬
‫הלכת בשנתך, חלמת,‬
‫והמוח השבור שלך היה נואש לתשומת לב‬ ‫ופשוט המציא הכול.‬
‫אז תניחי לזה.‬
‫בבקשה, אלוהים.‬
‫את קצת שלילית, לו. זה די רעיל.‬
‫רגע! אלוהים.‬
‫לא, רגע!‬
‫מי את?‬
‫ראיתי אותך טובעת.‬ ‫-לא.‬
‫תקשיבי, ראית אותי עכשיו.‬ ‫אני בחיים, אז תניחי לזה.‬
‫הזהרתי אותך.‬ ‫-את כתבת את ההודעה במראה?‬
‫למה דחפת אותי לבריכה?‬ ‫-לא עשיתי את זה.‬
‫והשיער? מי לקח את השיער מהמעיל שלי?‬ ‫-תפסיקי!‬
‫הוא יהרוג אותך. את צריכה להפסיק!‬ ‫-על מי את מדברת?‬
‫תגידי לי מה קורה! מי נפלה למים?‬ ‫-תפסיקי! הוא יהרוג אותך.‬
‫אלוהים…‬
‫אן?‬
‫למה?‬
‫הצילו!‬
‫בלי כל הסמים אפשר באמת להרגיש את זה.‬
‫כל התרופות האלה.‬
‫זה מעייף מאוד.‬
‫זה השיר. עכשיו נזכרתי.‬
‫אשמח להמשיך את זה מחר.‬
‫מי את?‬
‫אני יודעת שאת לא אן.‬
‫לא ידעת שאן הפסיקה לקחת את התרופות שלה.‬
‫שכחת שקבענו להיפגש למחרת.‬
‫הגופה של אן הושלכה למים, נכון?‬
‫ואת מתחזה לה מאז.‬
‫זה מעולם לא היה חלק מהתוכנית.‬
‫של מי היה הקול ששמעתי בחדר באותו לילה?‬
‫זה היה…‬
‫אלוהים, אני כזאת טיפשה.‬ ‫זה היה בולמר, נכון? זה היה…‬
‫הוא ידע ש…‬
‫שאן מתכננת לנשל אותו.‬
‫לא חשבתי שהוא יהרוג אותה.‬
‫הייתי אמורה להתחזות לאן רק ליום אחד.‬
‫להיפגש עם עורכי דין ולחתום על צוואה.‬
‫הוא אמר שזה יהיה כמו תפקיד בהצגה.‬
‫תסתכל ותגיד לי מה דעתך.‬ ‫-כן.‬
‫יש תוכנה.‬
‫סוג של תוכנה לזיהוי פנים.‬
‫הוא שלח לי הודעה בפייסבוק.‬
‫- התאמה -‬
‫הוא הזמין אותי למסיבה בלונדון‬ ‫ושילם על הכול.‬
‫מעולם לא הציעו לי כל כך הרבה כסף.‬
‫את צריכה להרגיש איתי בנוח כדי שזה יעבוד.‬
‫ריצ'רד?‬
‫מה? מה זה?‬
‫מי את?‬
‫למה היא…‬
‫אן, תירגעי.‬ ‫-אתה משוגע.‬
‫אתה משוגע לגמרי.‬ ‫-תירגעי.‬
‫תשתקי. תקשיבי, פשוט…‬
‫תשתקי כבר! תשתקי!‬
‫קצבה עלובה? זה כל מה שהתכוונת להשאיר לי?‬
‫מה?‬
‫את…‬
‫הכול בסדר.‬
‫אן.‬
‫לעולם לא הייתי מסכימה לזה.‬
‫לא!‬
‫לא לזה.‬
‫הייתי צריכה לעצור אותו.‬
‫מעולם לא דמיינתי שזה ייגמר ככה.‬
‫אין לך מושג מאיפה באתי.‬
‫איך זה כשאין לך כלום.‬
‫כלום לתת לאנשים שתלויים בך.‬
‫הבת שלי היא הכול בשבילי.‬
‫מה שמך?‬
‫קרי.‬
‫בסדר. קרי, תקשיבי לי.‬ ‫את מוכנה להקשיב לי, קרי?‬
‫הוא מנצל אותך.‬
‫את באמת חושבת שהוא ייתן לך לעזוב‬ ‫אחרי שתחתמי על החוזים האלה?‬
‫ראית אותו הורג מישהי.‬
‫הוא לא ישאיר קצוות פתוחים.‬
‫כבר ניסו להרוג אותי.‬
‫אנחנו צריכות לשתף פעולה.‬
‫אני צריכה לחזור לסיפון.‬
‫אן?‬
‫איפה היית, יקירתי?‬
‫כמעט פספסת את המופע.‬
‫סליחה.‬
‫אן ואני רוצים להודות לכם שוב ש…‬
‫הצטרפתם אלינו בזמן המיוחד הזה.‬
‫אני אוהב אותך, יקירתי.‬
‫אין זכות גדולה יותר‬ ‫מאשר לחלוק את חיי איתך.‬
‫אם לא נוכל‬ ‫להביא את האורורה אל הזוהר הצפוני,‬
‫נביא אותו אלינו.‬
‫יפה מאוד!‬ ‫-זה מדהים!‬
‫מרשים. התרשמתי.‬ ‫-בוא.‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫שלום.‬
‫רק בדקתי מה שלום המטופלת.‬
‫תן לה לישון. עברו עליה יומיים לא פשוטים.‬
‫כן.‬
‫היי, לו?‬
‫אני כאן אם תצטרכי אותי.‬
‫לא יכול להיות שהיא נעלמה.‬
‫אנחנו בים. אין לאן ללכת.‬
‫הקברניט ואני נמשיך לחפש.‬
‫כשתמצא אותה, תיפטר ממנה.‬
‫כן?‬
‫הספיק לי.‬
‫אני לא יכול. זו לא הייתה התוכנית.‬
‫כלום לא קרה לפי התוכנית. זו בדיוק הנקודה.‬
‫אן הייתה סיפור אחר.‬
‫זה היה מתן מנת יתר לאישה שגוססת ממילא,‬
‫אבל זה רצח בדם קר.‬
‫אני צריך להזכיר לך‬ ‫איפה היינו לפני שלוש שנים?‬
‫מיררת בבכי והתחננת שאעזור לך.‬
‫נראה לך שאני טיפש,‬ ‫שאני מאמין שהיא הייתה היחידה?‬
‫ריצ'רד, בבקשה.‬
‫כמה נשים אחרות היו נחשפות‬ ‫אילולא קברתי את הפרשה?‬
‫זה לא היה נגמר בשלילת הרישיון הרפואי שלך.‬ ‫היית נכנס לכלא לכל החיים.‬
‫אני מעריך את כל מה שעשית.‬
‫אני יודע,‬ ‫אבל אנחנו לא שוכחים את ההסכם שלנו, נכון?‬
‫לא.‬
‫אני אטפל בה.‬
‫תודה, רוברט.‬
‫את חייבת ללכת למשטרה‬ ‫ולספר את כל מה שסיפרת לי.‬
‫אני לא יכולה. יעצרו גם אותי.‬ ‫אני שותפה לפשע.‬
‫מישהי נהרגה. ייקחו ממני את הבת שלי.‬
‫אני רק צריכה לחתום על מה שהוא רוצה‬ ‫ולהופיע בגאלה,‬
‫ואז אסיים.‬ ‫-את באמת חושבת שהוא ייתן לך לחיות?‬
‫קרי, הוא ייפטר ממך. את יודעת את זה.‬
‫הם יודעים שאני כאן?‬
‫הם לא יודעים איפה את, אבל הם מחפשים.‬
‫עוד כמה זמן נעגון?‬
‫בערך שעתיים. אשאיר את הדלת פתוחה.‬
‫זה ייתן לך הזדמנות.‬ ‫-תקשיבי, קרי.‬
‫כלום לא יקרה לך עד שתחתמי על הצוואה.‬
‫בולמר זקוק לך בחיים.‬
‫אבל אחרי שתעשי מה שהוא רוצה, תהיי בסכנה.‬
‫אני אגן עלייך.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫כל הצוות, התראה של 30 דקות.‬ ‫אנחנו עוגנים בעוד 30 דקות.‬
‫היי, לארס.‬ ‫-כן.‬
‫דרך אגב, הורדת את האלבום שלי?‬
‫בא לי להגיד,‬ ‫"קרלה, שלוש פעמים זה כנראה יותר מדי".‬
‫זה החדר האחרון?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫מר מורגן, ד"ר מהטה ביקש שניתן לה לנוח.‬
‫היא הייתה נסערת אמש,‬ ‫אז הוא נתן לה כדורי הרגעה.‬
‫בסדר. תגידי לה שבאתי לבדוק מה שלומה, טוב?‬ ‫-כמובן.‬
‫תודה.‬
‫בן.‬ ‫-היי.‬
‫תודה רבה שהיית איתנו בימים האחרונים.‬
‫כן.‬
‫אני מחכה לראות את התמונות מהגאלה הערב.‬ ‫-בטח. אני…‬
‫אני דואג ללו.‬
‫כן, גם אני.‬
‫אבל היא בידיים טובות.‬
‫אין רופא טוב יותר, סמוך עליי.‬
‫הוא הסכים להישאר איתה‬ ‫עד שהיא תתאושש ותוכל להצטרף אלינו.‬
‫עצרנו קצת רחוק, לא?‬
‫המים רדודים. אנחנו לא יכולים להתקרב יותר.‬
‫זה החיסרון היחיד בספינה גדולה כל כך.‬
‫כל הנוסעים,‬
‫הסירה לחוף תצא בעוד חמש דקות.‬
‫אנא הגיעו לנקודת היציאה.‬
‫היה לנו לעונג לארח אתכם בימים האחרונים.‬
‫נתראה שוב בקרוב.‬ ‫-תודה, קרלה.‬
‫להתראות.‬ ‫-אני מצטער.‬
‫בן?‬ ‫-להתראות, אדוני.‬
‫אני דואג ללו.‬ ‫אני לא מרגיש בנוח לעזוב אותה.‬
‫אצטרף אליכם אחר כך.‬
‫אפשר לצאת לדרך, בבקשה?‬
‫אני קופא מקור.‬ ‫-שתוק, אדם.‬
‫כן, ברצינות. בחייכם, אי אפשר לחכות לכולם.‬
‫קדימה. מה עושים?‬
‫שלום?‬
‫לורה.‬
‫תודה לאל, מצאנו אותך.‬
‫כולם כל כך דאגו.‬
‫תתרחק ממני.‬
‫אני רק רוצה לוודא שאת בסדר. כלומר, את…‬
‫אני בסדר.‬ ‫-נעדרת יותר מיממה.‬
‫אני בסדר.‬
‫אני רק רוצה לוודא שלא פגעת בעצמך.‬
‫זה בסדר, לורה. אפשר לתקן את זה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה היה במזרק?‬
‫מה היה בו?‬
‫מה לעזאזל היה בו?‬
‫בן.‬
‫לו. תברחי!‬
‫תחשפי את האמת!‬ ‫-פאק!‬
‫אלוהים. בן.‬
‫אל תזוזי.‬
‫מה קרה?‬
‫בן מת.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הוא תקף אותי.‬
‫הוא הגן על לו ו…‬
‫זה היה בלתי נמנע.‬
‫החבאת את הגופות?‬ ‫-רק את הגופה שלו.‬
‫לו קפצה למים.‬ ‫אין סיכוי שהיא שרדה בטמפרטורות האלה.‬
‫אני לא ארשה לזה להיכשל.‬
‫מובן?‬
‫היא תחתום על הצוואה.‬
‫ואחרי הגאלה תיפטר ממנה.‬
‫רק אמרתי שאני מופתע מהשינוי הפתאומי‬
‫אחרי כל העבודה על הקרן.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב…‬
‫בעלי היה לצידי‬ ‫לאורך כל השנים הקשות האלה, אז…‬
‫חשבתי על זה מחדש‬ ‫והחלטתי על גישה הגיונית יותר.‬
‫שנחתום?‬
‫כן.‬
‫את חלשה?‬
‫את צריכה שד"ר מהטה ייתן לך משהו?‬
‫לא.‬
‫אני בסדר.‬
‫תבחרי מה שתרצי.‬
‫אני אדבר הערב.‬ ‫את רק צריכה לחייך ולנופף לשלום.‬
‫אחליף בגדים ואאסוף אותך אחר כך.‬
‫מאבטחים לקומה שתיים.‬
‫בבקשה. אן מתה.‬
‫בדיוק ראיתי את אן עם עורכי הדין שלה.‬ ‫-היא שינתה את הצוואה שלה?‬
‫היא הורישה את כל הכסף שלה לבולמר?‬
‫אן אמרה לי שהיא תנשל אותו‬ ‫בלילה שליווית אותי אליה.‬
‫זה היה הלילה שבו אן הושלכה למים.‬
‫בולמר הרג אותה.‬
‫האישה הזאת מתחזה לה מאז.‬
‫בולמר שילם לה.‬
‫תראי.‬
‫תקראי. זה הנאום שאן התכוונה לשאת הערב.‬
‫זה מטורף.‬
‫ואם אוכל להוכיח את זה?‬
‫אני שמח מאוד‬ ‫שכולכם כאן היום כדי לחלוק כבוד‬
‫לאישה שאני מעריץ כבר שנים רבות.‬
‫אישה שהחזון שלה ו…‬
‫והשאפתנות שלה‬
‫לא רק שימרו את המורשת המשפחתית שלה,‬
‫אלא גם העשירו את חייהם של רבים מאיתנו כאן.‬
‫בהחלט.‬
‫אישה שאין צורך להציג אותה.‬
‫אן לינגסטאד.‬
‫אן היקרה שלי רוצה שהיום יהיה יום של אושר,‬
‫לא של עצב.‬
‫התחלה של משהו חדש.‬
‫סבא של אן הקים‬ ‫חברת ספנות קטנה לפני 70 שנה.‬
‫ותראו אותנו היום,‬ ‫חוגגים את הקמתה של קרן לינגסטאד,‬
‫שנועדה לתרום לחברה.‬
‫אם אלפרד היה כאן, אני בטוח‬ ‫שהוא היה גאה מאוד בכל ההישגים של אן.‬
‫ואני בהחלט…‬
‫סליחה, מה את…‬ ‫-סליחה על ההפרעה, גבירותיי ורבותיי,‬
‫אבל אן לינגסטאד ביקשה שאוודא‬ ‫שהסיפור שלה יסופר כהלכה.‬
‫רק רגע, כולם. אנחנו…‬
‫אני יכולה לדבר?‬ ‫-…נטפל בזה ונמשיך.‬
‫מה קורה?‬ ‫-זה מגוחך. האישה הזאת הזויה.‬
‫בארבעת הימים האחרונים היא ניסתה…‬ ‫-תן לה לדבר.‬
‫מה קורה, ריצ'רד?‬
‫מספיק. תלוו אותה בבקשה לבית.‬
‫אמרתי, תן לה לדבר.‬
‫יקירתי, נחמד מאוד מצידך לרחם עליה…‬
‫אני רוצה שהיא תדבר.‬ ‫-אני לא רוצה שהיא תהרוס את החגיגה.‬
‫תשחררו את האורחת שלי.‬ ‫-למה אתם מחכים? תעשו מה שביקשתי.‬
‫ריצ'רד, אן רוצה שהיא תדבר.‬
‫תניח לה.‬ ‫-כן. זו המסיבה שלה, אחרי הכול.‬
‫שמעתם את גברת לינגסטאד. תשחררו אותה.‬
‫תודה.‬
‫זה המסמך שאן לינגסטאד‬ ‫נתנה לי לפני ארבעה ימים.‬
‫זה הנאום שהיא תכננה לשאת.‬ ‫-האישה הזאת מעורערת.‬
‫אן, את מרשה לי להקריא אותו?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫אני מזהיר אותך. אל תעשי את זה.‬ ‫-אתה מוכן לתת לה לדבר?‬
‫"לאחר מותי,‬ ‫כל המניות והנכסים שלי יימכרו,‬
‫"וכל הוני יעבור לקרן לינגסטאד.‬
‫"השליטה בקרן לינגסטאד תימסר ל…"‬ ‫-תכבו לה את המיקרופון!‬
‫"…לגורם…"‬ ‫-תכבו את המיקרופון!‬
‫"לגורם בלתי תלוי.‬
‫"בעלי, ריצ'רד בולמר,‬
‫"לא יהיה מעורב בניהול הקרן מעתה והלאה."‬
‫זה שקר.‬ ‫-ריצ'רד.‬
‫היא כתבה את זה בעצמה.‬ ‫היא המציאה את זה כדי ליצור שערורייה.‬
‫אלה המילים שלך, אן?‬ ‫-כן.‬
‫מי את חושבת שאת?‬ ‫נראה לך שאת יכולה לעשות לי את זה?‬
‫לעשות מה?‬ ‫אנחנו רק אומרות את האמת. נכון, אן?‬
‫כן, לורה.‬
‫עכשיו שמעת את רצונה של אשתך, נכון?‬
‫זה לא חכם מצידך.‬
‫זה לא חכם.‬ ‫-מה לעזאזל קורה?‬
‫יודעים מה?‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫אני חושב שאולי נסיים להיום.‬
‫נמשיך בהזדמנות אחרת. אן מרגישה…‬
‫אני מרגישה הרבה יותר טוב, למען האמת.‬
‫את בכלל לא אן.‬
‫האישה הזאת היא לא אן.‬
‫היי!‬
‫אם היא לא אן, מי היא?‬
‫ואיפה אן האמיתית?‬
‫יש עוד משהו שאתה רוצה לספר לאורחים שלך?‬
‫מי היא?‬
‫ריצ'רד!‬
‫אחורה!‬ ‫-ריצ'רד, תירגע.‬
‫אחורה!‬ ‫-תניח את זה.‬
‫תחזרי בך, או שאהרוג אותך.‬
‫אחורה!‬ ‫-תירגע!‬
‫תוריד את הסכין, ריצ'רד.‬
‫קדימה, בולמר. זה נגמר.‬
‫זוזי!‬
‫היי!‬ ‫-ריצ'רד!‬
‫אל תתקרבו!‬
‫ריצ'רד, בבקשה תפסיק.‬ ‫-זוזו. זוזו לי מהדרך.‬
‫תפסיק!‬ ‫-זוזו מהדרך!‬
‫זוזו מהדרך!‬
‫אל תתקרבו, אחרת אהרוג אותה.‬
‫אני אדקור אותך ברגע זה‬ ‫אם לא תפסיקי להילחם בי.‬
‫לורה, מה לעזאזל קורה פה?‬
‫זאת לא אן.‬ ‫-מה?‬
‫הוא השליך את אן מהספינה לפני ארבעה ימים.‬
‫שיט.‬
‫תמשיכי לזוז. לכאן.‬
‫למטה.‬
‫מהר. תשחררי את הסירה.‬
‫שם.‬
‫זרוק את הסכין!‬
‫ואם לא?‬
‫באמת עדיף שתזרוק את הסכין.‬ ‫-לכי תזדייני!‬
‫מה את…‬
‫שלא תעזי.‬
‫לעזאזל…‬
‫אין לי קו ירי פנוי!‬
‫איך את מעזה?‬
‫איך לעזאזל את מעזה?!‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר. זה נגמר.‬
‫זה נגמר. זה בסדר. את בסדר.‬
‫זה בסדר. זה נגמר.‬
‫זה נגמר. זה בסדר. את בסדר.‬
‫תודה שחשפת את האמת.‬
‫- מורשת של חיים: קרן לינגסטאד‬ ‫תורמת סכום חסר תקדים לחקר הסרטן -‬
‫תודה.‬ ‫-אהבתי את הכתבה שלך.‬
‫רציתי לעבוד כאן בגללך.‬
‫כשתסיימי ללקק,‬ ‫בשבילי תה עם חלב, שתיים סוכר.‬
‫כל אחד אחר היה שם את עצמו במרכז,‬
‫אבל את הצלחת למצוא את הפן החיובי בזה.‬
‫זה הפתיע אותי מאוד.‬
‫גם אותי.‬
‫- השותפים לפשע יעמדו למשפט על רצח כפול -‬
‫כתבת צבע בזמנים אפלים.‬
‫בדיוק מה שהיינו צריכים.‬
‫פגישת צוות בעוד חמש דקות.‬ ‫-אני באה.‬
‫היי! היא בסדר, ואני בסדר.‬
‫בואי לבקר אותנו.‬