EN ORIGINAL-KOMEDISPECIAL FRÅN NETFLIX
Mina damer och herrar, en varm applåd för Fortune Feimster!
THE STANDUPS MED FORTUNE FEIMSTER
Ja!
Jösses!
Tack!
Jag börjar med att säga till alla er som inte känner mig...
...att jag är en kvinna.
Jag är en kvinna, så skicka inte ut mig från damtoaletten.
Jag har en smärtsamt liten blåsa.
Jag är från North Carolina där de är noga med vem som använder vilken toa.
Jag blir nervös varje gång jag åker hem och måste använda en offentlig toalett.
Jag går in i den så här.
Jag kollar in den. "Jag är en kvinna!
Det är ingen fara. Det är lugnt.
Visst, jag kissar stående men det är mitt val."
Just det.
Jag är en vacker snöflinga som inte vill smälta.
Namaste.
Jag var med på en yogalektion en gång.
Jag visste inte att de sa Namaste.
Därhemma i södern drar vi ihop orden.
Jag trodde de sa "jag måste stanna".
Typ: "Jag gillar lektionen. Jag måste stanna."
"Jag måste stanna. Jag måste stanna. Jag måste stanna."
Jag är lesbisk.
Va?
Ja.
Jag vet att ni tycker att jackan är kvinnlig.
Jag är lesbisk och älskar att vara det.
Jag älskar det. Jag är bra på det.
Jag är som en supermodell från Mellanvästern.
Bara en enda gång i mitt liv har det varit svårt att vara gay.
Det var när gayvärlden förklarade krig mot Chick-fil-A.
Herregud! Det var en svart dag.
För först och främst är jag tjock, sen är jag lesbisk.
I den turordningen.
Och gayvärlden slog på stora trumman.
De sa att vi inte fick äta på Chick-fil-A
på grund av några homofober i ledningen. Jag bara: "Nej!
Nej! Snälla, Gud! Nej!
Kom igen! Nej!
Deras kyckling smakar inte homofob.
Deras kyckling smakar gay-vänligt.
Kom igen! Ta Subway!"
Bara namnet, Chick-fil-A, låter som en fransk lesbisk bar.
Det är klart att jag vill gå dit.
Beröva inte de här restaurangerna för mig.
Vad säger ni nästa gång? Att Cracker Barrel kryllar av rasister?
Lägg av!
Ta mina rättigheter, men inte mina kakor!
Det är en lång väg till jämställdhet. Jag vill inte vara hungrig på väg dit.
Det vill jag inte.
Jag älskar mat. Ni bara: "Vänta! Hallå?
Jag är chockad. Du ser ut som nån som gillar cykling."
Jag vill bli hälsosammare.
Min vän gav mig ett aktivitetsarmband, men jag orkar inte sätta på det.
Jag tänker ofta på potatiskroketter.
Jag älskar potatiskroketter.
Jag är så tacksam för att restaurangerna serverar dem nu.
Förr var man tvungen att gå till en grundskola.
Det känns jäkligt märkligt när man är i 30-årsåldern
och köar bakom åttaåringar som håller i brickor.
De säger: "Du borde inte vara på den här skolan."
Jag svarar: "Kan jag inte få er potatis?"
Det gör mig bara läskigare.
Att vara i en grundskola och skrika: "Jag vill ha potatisarna!"
Jag har kommit runt det. Nu dejtar jag en förskollärare.
Ha!
Där fick jag er! Jag fick er, potatisar.
Folk i LA äter sötpotatis-pommes.
Just det. Usch! Sötpotatis-pommes är så jävla äckligt.
Jag tar ställning. Det är så jävla äckligt.
Likvärdiga pommes frites? Absolut inte!
Brända sötpotatis med näringsämnen, försvinn härifrån!
Jag är en "gold star".
Flatorna vet vad det betyder.
En "gold star" betyder: "Jag har aldrig legat med en man."
Det är vad det betyder.
Jag har bara rört en penis en gång, och det var inte hans.
Och inte hans.
Jag har bara rört en penis en gång. Det var i high school...
...med en granne.
Nej, ingen äcklig granne!
Nej, nej. Vi var i samma ålder.
Vi spelade Nintendo varje dag efter skolan. Äkta kärlek.
Vi spelade Super Mario Brothers. Jag var Mario, han Luigi.
Tack vare honom kom jag igenom Svampriket.
Sen ville han att jag tog på hans "svamp".
Jag skulle släppa kontrollen och runka honom i stället.
Jag tänkte: "Tja, han kliade ju mig på ryggen.
Jag runkar honom." Så funkar livet. Du får, du ger.
Men jag trodde att det skulle ske gradvis.
Att vi började med en handskakning, en "high five"...
...en kram och fläta varandras hår, sånt jag var van vid.
Men han bara drog fram den. Och jag...
Den var så äcklig. Lila och...
Den bara hängde där. Jag visste inte vad jag skulle göra med den.
Som en hiss som man försöker få upp.
Jag tryckte på den, som på en hissknapp.
Men inget hände. Han sa: "Du måste ta den i handen."
Jag tog det bokstavligt och högg tag i den.
Jag var som i trans.
Jag höll den som en het klarinett.
Som en het klarinett.
Den här killen ser väldigt obekväm ut.
Han blev kränkt. Jag insåg att jag var lesbisk.
Nästa dag i skolan sa han till alla att jag hade runkat honom argt och hårt.
Jag sa: "Det var en detaljerad recension. Är det här Yelp?"
Jag skämdes, och sa: "Du borde skämmas. Din penis gjorde mig gay!
Du gjorde det!
Det är ditt fel."
Jag är bosatt i Los Angeles, vilket syns.
Så här uppför sig folk i LA.
Jag trivs här. Staden har dåligt rykte, men möjligheterna är så många.
Jag fick filma en grej med Chelsea Handler för Netflix.
Javisst.
Hon bad mig äta en femrättersmiddag med marijuana i.
Ja.
Jag är inte så mycket för gräs, även om jag ser ut så.
Jag har aldrig gjort sånt käk, för jag äter inte grönsaker.
Men hon bad mig att äta detta.
Jag tänkte: "Jag gillar inte gräs, men det är ju mat."
Vi åt det här... Jag har aldrig rökt en hel joint.
Jag kastade i mig det, och glömde att det var gräs.
Det var så gott.
Jag tänkte: "Gud vet vad som händer nu."
"Vi får se."
Jag käkade på.
De andra åt halva portioner. Jag sa: "Ät, då!"
Vid fjärde rätten såg jag på min vän Josh
som äter sånt här jämt, och han svettas floder.
Han sa: "Jag har aldrig varit så hög."
Jag bara: "Skit!"
"Skit!"
"Gud, vad händer med mig nu?"
"Vad kommer att hända?"
Men jag åt ändå upp efterrätten.
Femte rätten var brödpudding.
Min älsklingsmat: bröd och pudding.
Det äter jag självklart också. Servitören kommer.
Jag säger: "Får jag fråga
hur mycket marijuana har jag fått i mig under den här måltiden?
På en skala från Michael Phelps till Snoop Dogg, hur hög är jag?"
Han svarar: "Anta att du ätit allt..."
Och jag...
"Vi säger att jag gjort det."
"Då har du rökt ungefär fem joints."
Fem joints! Jag har aldrig rökt en hel.
Jag har just rökt fem joints i en måltid.
Jag är inte så hög än, så jag säger: "Okej. Det kanske inte biter på mig.
Jag är extra motståndskraftig."
Sen åker höger ögonlock plötsligt ner.
"Herregud!
Herregud, jag är enögd! Herregud, jag är enögd!"
Chelsea skrattar ihjäl sig. Hon försöker öppna det.
Men det går inte.
Jag är säker på att jag blir pirat. "Jag vill inte bli pirat!"
"Jag har ingen ögonlapp, ingen historia och ingen kontroll!"
Jag försöker öppna det, men handen lyder inte.
Den når inte dit upp.
Hon säger: "Res dig och drick vatten." Jag försöker resa mig, men kan inte gå.
Jag tror att tyngdlagen lättar om jag går som en ponny.
Så jag börjar gå...
...som en nyfödd kalv. Som en ponny.
Jag ser ut som en ledsen hund i nån reklam för djurskydd.
"Adoptera mig!
Snälla, adoptera mig!"
Jag har tappat all kroppskontroll. Plötsligt är jag som en pensionär.
Chelsea skäms och vill att jag sticker.
Men jag säger: "Det är ditt fel. Du skapade detta monster!"
Jag hoppar in i bilen. Vi har en halvtimmes färd hem.
Jag hör inget, så jag är tyst.
Hemma tuppar jag av. Jag är borta.
Jag ringer Josh dagen efter.
"Vad hände i bilen på väg hem? Kunde jag prata?"
"Under 30 minuter, vid varenda hus vi åkte förbi
berättade du vilket år det var byggt,
hur många sovrum det hade, storleken på boytan..."
På nåt obegripligt sätt hade jag blivit fastighetsmäklare.
Gissa vad som var bäst av allt. Jag sålde tre hus.
Jag skulle bli mäklare tills jag förstod att man måste klä upp sig.
Och axelvaddar är ju ute.
Jag är komiker. Så jag håller mig till det.
Jag vill berätta vad jag gått igenom.
Vi är vänner nu och kan prata öppet.
Även om jag är en stor flata nu, var jag länge i garderoben.
Jag kom inte ut förrän jag var 25.
Inte så konstigt när man är från bibelbältet.
Så förhöll man sig till det.
Jag flyttade ihop med en kille på college.
Och mamma, som god kristen, misstyckte.
"Du flyttar ihop med en man som du inte ens är gift med.
Du kommer att leva i synd."
"Då ska du höra nästa sak jag ska berätta.
Håll i hatten! Nu hoppar vi på gay-tåget!"
Det där är gay-tåget. Det är...
Gay-tåget för killar går så här.
De brukar gilla att...
Jag pratar analt.
Ursäkta, mamma. Jag pratar analt.
Ett tåg med en ändstation.
Man borde tillskriva både gay-killar och heterotjejer mer för det.
Om nån försökte stoppa nåt i mitt stjärthål skulle jag säga: "Aj! Nej!"
Hörni, damer, om ni vill slippa analsex
så slaknar den direkt om ni säger: "Aj! Nej!
Aj! Nej! Aj! Nej! Aj! Nej!"
Då försöker han aldrig igen. Han blir helt störd.
Jag var faktiskt oskuld länge, jag med.
Finns det några oskulder här?
En modig kille. Ja!
Ragga upp honom.
Ja, det är... Applåder.
En modig oskuld. Skyll på samma sak som jag, som är från södern.
På college var jag fortfarande oskuld och sa till folk:
"Jag är oskuld för Jesus skull."
"Jag gör det här för Jesus."
Jesus tänkte nog: "Det tror jag knappast.
Det beror på dig själv.
Sätt på dig ditt aktivitetsarmband."
"Jesus!
Du skall icke döma, Jesus!"
I college fanns många oskulder. Det var en kristen, konservativ skola.
De skrämde oss med sex jämt
och varnade oss jämt för Rohypnol.
Det fanns jämt nån oförlöst lesbisk i personalen som hette Linda
som var väldigt sträng...
Väldigt sträng angående fester.
"Kom hit, damer!
Stöd er mot knäna! Kom igen!"
Som om vi var i ett softboll-lag.
"Jag måste prata med er.
Sheila, lyssnar du?
Kom hit! Stöd dig mot knäna, Sheila.
Jag har en del att säga. Ska du på festen?
Sheila, lyssnar du?
Sheila, det här är väldigt viktigt.
Om du ska på fest och det är män där
ska du hålla handen över drinken,
se killen i ögonen och säga: 'Nej!'
Nej!"
Vi fick aldrig knulla.
Vi fick aldrig knulla för vi lyssnade på Linda.
Men några tjejer gillade att festa.
Då hade vi en tjejkväll. Har ni haft det?
Där borta var det en oskuld.
Tjejer blir galna i stora grupper.
Jag vet inte vad det är. De blir knäppa.
De går in på en bar: "Tjejkväll, för helvete!"
Galna. De är som gremlins som blev blöta efter midnatt.
"Tjejkväll, för helvete!"
Det är alltid en tjej i gruppen som tar ansvar för allt.
Om hon inte får knulla, får inte kompisarna det heller.
Hon är dörrvakten till kompisarnas vaginor.
Man väljer inte själv det ansvaret, det väljer dig.
Jag fick ta ansvar, jag valdes ut till det.
Jag gick in på nattklubben och viftade bort snoppar på löpande band.
"Hon ska plugga vidare. Låt henne vara!"
"Hon har höga medelbetyg!"
Jag viftade undan snopparna.
Killar förstår inte att man måste distrahera ledaren,
annars får ingen knulla.
Distrahera henne. Nån får flörta med henne...
Om nån hade givit mig en ostbricka...
...hade jag sagt: "Gör det ni behöver göra.
Jag äter den här Goudan.
Gör det ni vill.
Jag äter den här Goudan."
Men det gjorde de inte, så jag vakade över mina vänner hela kvällen.
De bjöd på drinkar och tyckte de hade tur.
Men klockan två sa jag: "Nu drar vi!
Christina, det här är inget för dig. Nu drar vi!
Jessica, ha lite självaktning. Nu drar vi.
Minns du vad som hände Rebecca? Inte hon heller. Nu drar vi.
Ni lovade att vi skulle avsluta på IHOP.
Vi var överens om att det enda vi skulle stoppa i munnen var pannkakor.
Nu drar vi!"
Jag var hemsk.
Jag fattar inte att de ville ha med mig nånstans.
Jag var så spänd med mina vänner för att jag var gay och ingen sa nåt.
Det svåraste med att inse att man är gay
är att man måste komma ut inför alla.
Mina föräldrar var skilda så ett stort snack räckte inte.
Jag fick köra en "komma ut"-turné.
"Kommer ut i en stad nära dig, Endast en flata!"
Vilken tur.
Första stoppet gjorde jag hos pappa.
Män från södern gillar inte att prata känslor, särskilt inte pappa.
Jag sa: "Pappa, jag är gay."
"Okej.
Okej. Okej.
Okej.
Jaha...
Vill du att vi köper dig en herrkavaj?
Vi slänger med lite torkat kött.
Ska vi köpa dig en cylinderhatt?
Vill du ha en cylinderhatt?" Jag sa: "Va?
Tror du att lesbiska har cylinderhattar?
Vilken lesbisk bar har du släntrat in på
där lesbiska har cylinderhattar
och ser ut som på framsidan av The New Yorker
och där du snobbigt säger: 'Jag vill ha era finaste vaginor.'"
Nån snobbig lesbisk bar.
Antagligen fransk.
Som heter Chick-fil-A.
Jag sa till brorsan att jag var gay när vi satt ute.
Han sa: "Du kan aldrig ana vad som är bakom dig nu."
Jag vände mig om
och såg den största regnbåge jag nånsin sett i hela mitt liv.
Rakt bakom mig.
Som om jag hade beställt ett "komma ut"-paket i lyxutförande...
...med budskapet: "Jag är gay! Upp med regnbågen!"
Jag rekommenderar det. Man är chanslös mot nån som använder hela regnbågen.
Jag älskar min familj. Jag stod min farmor väldigt nära.
Farmödrar från södern är tokiga.
De kör med huskurer, de tror inte på läkare.
Södern är knäpp vad gäller vetenskap.
Om vi var sjuka, skulle vi inte gå till doktorn.
Hon sa: "Jag ordnar det." Man fick mat.
Hon trodde mat botade allt. Det botar allt utom diabetes.
Jag är så här nära.
Därför var nästa kur logisk.
När jag växte upp
ville hon bota allt med stolpiller.
Det var snarare nummer 2-kuren.
Hallå, hallå!
Hallå!
Det spelade ingen roll vad felet var. Hade du huvudvärk, stolpiller.
Ont i halsen, stolpiller. Magont, Coca-Cola och stolpiller.
Därför skippade jag farmor under min komma ut-turné.
Nån annan fick berätta för henne.
Hon hade sagt: "Jag vet en bra kur."
Och jag hade fått säga: "Aj! Nej!"
Nej då. Jag skojar.
Farmor trodde inte att hon kunde bota homosexualitet.
Trodde ni att hon var vicepresident?
Vad då?
Mitt enda politiska skämt.
Men till slut hände det. Till slut stötte en kille på mig.
Bokstavligen stött på av en kille. Inte han...
...även om det finns nåt mellan oss.
En kille stötte på mig. En kväll var jag på en bar, en väldigt mörk bar.
En kille kommer fram från ingenstans och har sett ut mig.
Han sa: "Hallå! Du...var snygg.
Ska vi gå till mig?"
Jag svarade: "Du, grabben...
Jag har en cylinderhatt.
Det är första beviset på att det inte kommer funka.
Men om du ger mig Chick-fil-A, ska jag spela på din heta klarinett
hela långa natten!"
Min tid är ute. Tack så mycket, gott folk.
En varm applåd för Fortune Feimster!
Undertexter: Cristel Nyqvist