EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
-Hvordan går det? -God fornøjelse.
Mine damer og herrer, tag godt imod Nate Bargatze!
THE STANDUPS MED NATE BARGATZE
Vi gør det.
Det er... Det er utroligt.
Det er spændende at være her.
Sådan er alle shows ikke. Jeg havde et show i et fængsel.
Helt inde i det. Vi gik derind. Der var en del flere end her.
Vi går ind... Lad os sige, at I er de indsatte.
Jeg sidder her med de dårlige jokes. Ingen af dem virker.
Alle mine jokes drejer sig om at være ude i de seneste 30 år. Intet at relatere til.
"Trafikken er sindssyg, kan I huske... Hvem kan huske trafik?"
En indsat går hen imod mig. Jeg tænker:
"Åh nej, nu sker det. Som i filmene. Han vil bruge mig til at flygte."
Så...jeg vil ikke pege på ham.
"Vejret har været helt sindssygt.
Skal han komme sådan?"
Men han skal bare på toilettet lige bag mig.
Han er en okay fyr. Jeg dømte ham på hans tøj, og hvor vi var.
Det var min fejl.
Toiletterne er ikke... De er åbne.
Jeg står mod væggen, der går halvt op.
Så der er mig, muren og pissoiret.
Han kommer og går hen og tisser og vælger det lige bag mig.
Det er kun ham og mig, der står der.
Han tisser, og jeg prøver at snakke.
Og han tisser uden problemer overhovedet.
Den største selvtillid jeg nogensinde har set.
"Uanset hvad man tror, han har gjort, har han gjort det.
En uskyldig tisser ikke sådan. Han skal ikke ud!"
Jeg har fjernet sociale medier fra min mobil.
Jeg har stadig Instagram. Det synes jeg er okay.
Det...er sikkert.
Twitter er...det er bare kendte, der fortæller dig, at du er et nul.
Ikke andet. Hele dagen. Når der er præsidentvalg, alle er gale,
og så er der en stor olieledning. "Vi må stoppe den olieledning."
"Ja, det gør vi." Jeg ved ikke engang...jeg ved ikke, hvor det er.
Jeg kunne ikke finde det. Jeg ved ikke, hvad der var i røret.
Om det lå over jorden, men "Vi må stoppe...
Folk har deres ting her, du kan ikke smide olieledninger...
Du kan ikke bare smide dem, hvor du vil."
Så...
Jeg følger Leonardo DiCaprio.
Jeg er stor fan. Jeg vil bare se, hvilket liv han har.
Han tweeter intet sjovt. Det ved jeg nu.
Han tweetede "100 millioner hajer bliver myrdet årligt af mennesker."
Ingen løsning.
Jeg er hjemme i Tennessee, langt væk fra havet.
Der er mange hajer. Hvis jeg skulle gætte, hvor mange hajer der er,
er det ikke 100 mio.
En million måske? Hvem ved, hvor mange hajer der er?
Jeg tweetede "Okay kammerat, jeg dræber ikke hajer."
Er det det, du ville have ud af det?
Jeg har aldrig været i en situation, hvor jeg tænkte,
"Måske må jeg dræbe den haj."
Har aldrig mødt en fyr, der har klappet en haj, men jeg blander mig ikke nu.
Facebook er dine venner, der fortæller dig, du er skod.
Det er mere lokalt.
Ingen har en god dag på Facebook. Alle har den værste dag i deres liv.
Det er det første, du ser. Du vågner, går på
og "Vil du se en mordvideo?"
"Nej tak. Jeg er lige vågnet.
Prøver at se hvis fødselsdag det er."
"Vi er allerede begyndt på den, så..."
"Så ser jeg på dem."
Min kone bliver sur, fordi jeg ikke liker hendes fotos.
"Hvorfor liker du ikke mine fotos?"
"Er det ikke nok, at vi bor sammen og sådan?"
Da vi tog det, sagde jeg "jeg kan lide det". Jeg sagde, jeg kunne lide det.
Jeg så på det, jeg er på fotoet.
Jeg kan ikke gøre mere ved det.
Vi har været samme hele mit liv.
Vi begyndte at date, da jeg var 21. Jeg er 37 nu.
Jeg gik fra min mor til hende.
Jeg ved ikke, hvordan det er ikke at have en kvinde, der siger,
"Jeg ved ikke, om jeg ville gøre det."
Og nu har vi en datter, så jeg får det aldrig at vide.
Vi skændes stadig. Og når du har været gift i lang tid, er et skænderi...
Det er åbent 24 timer, faktisk. Til enhver tid.
Vi skændtes for nylig om natten. Vi vågnede og begyndte at skændes.
Vi har en hund, og hunden går agurk, når det tordner, så giver vi hende piller.
Du siger ikke til en hund, at det er torden.
"Hun forstår det ikke."
"Tag den her."
Så jeg måtte vække min kone og spørge,
"Hvor er pillerne?" "I skabet" sagde hun.
Så jeg henter dem. På glasset står der, de er udløbet.
Jeg måtte vække hende igen og sige "De er udløbet."
Hun blev sur. "De er ikke udløbet, det er nye piller i et gammelt glas."
"Det skulle jeg have tænkt på, det er min fejl."
Folk kommer hos os og spørger "Er den mælk udløbet?"
Og så må jeg sige "Det er ny mælk på en gammel flaske.
Er du bare hjernedød?
Hvorfor kan du ikke forestille dig det?"
Jeg sagde noget i den retning. Ikke så sjovt.
Og så siger hun, det gør ikke noget, for hundemedicin udløber ikke.
"Det ved du da ikke noget om."
Vi kender ingen hundemedicin-personer.
Ingen hundemedicinproducent, der sms'er til hende:
"Vi er i gang med noget stort.
Vi har opfundet medicin, der ikke udløber.
Sig det til din mand kl. 3 om natten."
Vi har en datter.
Vi tog til Disneyland, da hun var to. Folk sagde, det var en fejl.
Vi spurgte ingen, men de fortalte det gladeligt.
"Spild af penge. Hun husker det ikke."
Jeg sagde "Hun tror på Minnie Mouse.
Minnie Mouse er virkelig for hende."
Skulle jeg lukke hende inde i et skab og sige "Kan du huske i går? Nej?
Før du kan huske noget, vil jeg ikke spilde mine penge på dig."
Vi prøver også at opdrage hende, men det er svært nu til dags.
Du må ikke slå dem, du kan i al fald ikke sige det i en mikrofon...
Hvad så? Håbe, det ordner sig.
Tæsk blev blæst ud af proportioner.
Du ser en video med en kvinde, der slås med sit barn på en Wal-Mart p-plads.
De siger "Du må ikke slå."
"Det var en ægte slåskamp.
Det er ikke det, vi mener."
Jeg blev slået, det blev min generation.
Når du taler med rigtig gamle mennesker, er det, som om de blev slået med køller.
De fortæller, og du siger "Det var ikke okay.
Du skulle have ringet til politiet." "Politiet slog os også, det gjorde alle!"
Det er sjovt at være hjemme igen. Jeg har 20 års jubilæum med high school.
Og jeg glæder mig vildt.
Jeg gik ikke på college, så det er den sidste gruppe mennesker, jeg mødte.
Jeg kan ikke vente. Jeg elsker det.
Jeg var med til vores ti-års. Elskede det. Foreslog 15-års. Ingen ønskede det.
Endelig er det 20 år i år.
Min ven sagde "Jeg vil tabe mig til vores 20-års jubilæum."
Og det er lidt som... "Hvorfor taber du dig ikke
for de mennesker, der var i dit liv hver dag de seneste 20 år?
Din kone har måttet se på din fede krop i 15 år.
Gør det for hende."
Han siger "Nej, jeg gemmer det til personer, jeg hader."
Jeg kommer, som jeg er.
Det er, hvad der skete. Hvad skal jeg sige?
Ja.
Jeg...
Jeg gik ikke til træning. Jeg begyndte ikke, da jeg gik ud,
så jeg ser bare, hvordan det kører.
Jeg dyrker nul træning.
Ikke engang...det er ikke, som når du siger, "Woah, wow."
Det er "Nå ja, det tænkte vi nok."
På hoteller spørger jeg efter motionsrum.
Jeg har ikke engang træningstøj.
Jeg siger "Er det døgnet rundt? Jeg ville starte i aften ved midnat.
Jeg tænkte om det..."
I stedet så sig bare til folk, at du plejede at veje 150 kilo.
Det er meget. De ved det jo ikke.
Jeg har aldrig vejet 150 kilo,
men jeg ser ret godt ud af en, der har vejet 150 kilo.
Du siger "Ja, jeg blev træt af at være træt, okay?
I dag springer jeg over, men jeg er ellers ret striks."
Jeg spiser ikke noget sundt.
Jeg kan lide æbler, men kun når de er udskårne.
Jeg vil ikke spise et helt. Jeg er jo ikke en hest, vel?
Kan I så komme i gang derovre på æblefabrikken?
Hvordan æblerne så kommer her.
Jeg har set dokumentarer om at spise sundere.
Jeg så Fed Up, som handler om den mad, jeg spiser hver dag.
Der var ikke noget af det, jeg ikke havde spist for nylig.
I ved "Det har jeg ikke fået i 100 år"?
Det har jeg ikke sagt i 100 år. Der er intet, jeg ikke har spist.
Airheads, "Laver de dem stadig?"
"De går fint.
De har flere farver nu, det er ret sjovt."
Jeg går for meget i kæderne. Det er...
Jeg kan kun finde på at gå på en kæderestaurant.
De laver noget lort hele tiden, og jeg kommer altid tilbage.
Jeg går på McDonald's, men jeg har ikke nerver til at bruge Drive Thru
og sige "Jeg sagde ingen løg, den her har løg."
"Du er for gammel til at være her.
Det er ikke en rigtig restaurant.
Jeg er 11 år. Ham der er 90.
Gå til en...du bor i kvarteret. Gå på et almindeligt sted."
Det gik helt galt på Starbucks.
Jeg gik ind på Starbucks, bestilte en iskaffe med mælk, ikke så svært.
Fyren så mærkeligt på mig. Du ved, når du har sat dig noget i hovedet.
"Han ved ikke, hvad jeg sagde."
Men du er kommet for langt, og I rører begge ved kreditkortet, så...
Du må bare gå videre. "Okay, lad os se, hvad han tror, han hørte."
Jeg kommer til enden af disken, og han giver mig mælk med is i.
Jeg måtte spørge "hvad er det?" Han siger "mælk med is i."
Jeg sagde "hvad tror du... Ligner jeg en psyko, makker?"
Jeg har aldrig bestilt mælk offentligt i hele mit liv.
Jeg har aldrig i mit liv været ude og har tænkt,
'ved du, hvad jeg har lyst til? Jeg ville elske en kop mælk.'
Drikke den med sugerør, noget andet, jeg heller ikke har gjort.
Lad os gøre det og så komme is i den.
Noget jeg ikke anede, man kunne.
Lad os gøre det foran alle de mennesker, jeg ikke kender."
Det var en Starbucks i en Target. Ikke engang en rigtig Starbucks.
Det var som "vi laver alting."
Jeg sagde, "Har I mælk med is i?
Var det noget?"
Jeg har prøvet alle, og de laver rod i den.
Gid de ville gøre det godt.
Jeg gik i Wal-Mart. Jeg kommer der. Det er okay.
Jeg er en Wal-Mart guy. Det er det, jeg er.
Jeg kom der altså, og Wal-Mart er blevet lidt...
Nogle af dem, der arbejder der...
Jeg taler til dem, og jeg siger "Jeg ved ikke, om du arbejder her,
eller om du er kunde, det er fifty-fifty."
Men de er hjælpsomme.
Jeg gik ind for at købe en hængekøje.
Jeg går hen til der, hvor hængekøjerne bor.
Jeg går hen til en fyr og spørger "Sælger I hængekøjer?"
"Hvad er en hængekøje?"
Det gjorde mig så paf. Det var som "siger jeg det forkert?"
Jeg sagde "jeg må sige det forkert, for du ved, hvad det er."
Jeg sagde, "'hængetøje' med T, lyder det rigtigt?
Sælger I 'hængetøjer'?"
Han sagde "'hængetøjer' er udsolgt.
Det er hængetøje-sæson."
Ude i bilen googlede jeg, hvor de sælger 'hængetøjer'.
Google sagde "mener du 'hængekøje'?"
Ja, Google. Hvor har du været i alt det her?
Den anden pinlige ting, der skete...
Jeg ringede til en comedy-ven for at fortælle ham det.
Jeg spurgte ham,
"hvis jeg siger, at jeg købte en hængekøje,
lyder det, som om jeg praler?"
I mit hoved er det et velbeslået indkøb.
Det...en hængekøje i Wal-Mart.
Publikum vil sige "jeg vidste ikke, vi...
...skal høre om, hvor godt det går dig.
Hvordan er det at have to træer så tæt sammen?
Er det rart? Det ser pænt ud. Jeg har set billeder."
Jeg har én flot anskaffelse.
Jeg fik en laseroperation.
Vi boede i New York, så jeg fik den på Manhattan.
Jeg fik en deal på det, der fik prisen ned.
Jeg kan ikke se den side af lokalet.
Men den side ser jeg næsten for godt.
Nej, det var godt. Og de gjorde et par sære ting.
Ud over det tilbud, jeg fik. De vil vise dig en video.
Før du går ind, siger de "se noget om laserkirurgi."
"Gør det. Jeg vil ikke se det."
Tillid...vi var i en bygning, der så helt rigtig ud, så...
Hvis det var i en fyrs varebil, ville jeg bede om en video,
men, du ved, vær normal.
De bad mig ikke tage nogen med.
"Skulle jeg ikke have en, der kan følge mig hjem?"
"De fleste kan se." "Du sagde 'fleste', er du sikker?
Jeg fortæller nogen, hvor jeg er."
De siger "nej, har du fortalt nogen, hvor du er?"
Så jeg går ind, jeg får en Valium.
Man går ind og får det gjort. Når det er overstået,
får man store solbriller på, og jeg er på Valium.
De siger "er du okay?" "Jep, det er den sjoveste kirurgi, jeg...
Det har været en sjov dag."
"Kan du se?" Og jeg siger "ja, helt fint." Så går jeg ud.
Jeg begynder at gå til metroen et par blokke væk.
Så gør mine øjne så ondt, at jeg bare vil lukke dem.
Man vil ikke åbne dem. "Jeg kan ikke tage hjem."
Så jeg tager mobilen, jeg blinker og ringer til min kone
og siger "kom og hent mig. Jeg kan ikke se.
Og du skulle have været med fra starten.
Hvorfor er du her ikke?"
Jeg siger "du er nødt til at komme, jeg er faret vild."
"Bare gå hen til det sted
og udvid din søgning omkring husene, indtil du finder mig."
Og så stod jeg der... Jeg støttede mig til en bygning og stod der...
Jeg var bange for, at jeg ville gå ud på gaden og bare tøffe rundt,
og pludselig er jeg midt på gaden i de her store solbriller.
Det er ikke...ikke så anderledes for New York, men...
Og så stod jeg bare der med min hånd sådan i en halv time.
Vi var nået til det punkt, at hvis nogen var kommet hen til mig,
kunne de have taget mig med hjem... Den næste, der sagde "så går vi."
Jeg ville have boet hos dem resten af mit liv.
Det er sjovt at lave comedy. Jeg rejser meget.
Jeg flyver meget, og det er aldrig nemt at flyve.
Du tror, at alle fly, du er om bord på, falder ned.
Det er ikke...uhyggeligt. Det er bare...aldrig afslappende.
Jeg var på et fly engang...
Har du været på et fly,
hvor alle ligner et hold, der falder ned med et fly?
"Jeg synes, jeg har set os alle før."
Før vi lettede, sagde en pilot,
at det var hans sidste tur før pensionen.
"Hvorfor sagde du det ikke, efter vi var landet?
Vi er jo ikke anderledes mennesker. Vi er de samme."
Han siger bare, "Nå, men det er min sidste tur."
Jeg siger det bare. Jeg flyver aldrig igen.
Jeg prøver at forbedre mig. Når man rejser nu, vil man gerne se mange byer
så man kan udforske byen og se ting.
Jeg var i Wilmington, North Carolina, og... Er der et par stykker? Okay.
De har et stort krigsskib.
Det ligger på en flod, for man kan se den anden side.
Den er ikke stor, måske en del af havet.
Som de gange man tænker "mon jeg kan drikke det vand?"
Men du kan ikke spørge andre om vandet, så...
Jeg tog ikke med.
I skulle bare ikke tro, jeg ikke så det.
Jeg så også andre ting. De har et Cape Fear Serpentarium.
Det er en fyrs hus,
og han har en masse slanger, firben og en krokodille i sit eget hjem.
Han har rekorden i at være bidt af en hugorm. Syv gange.
Det er en rekord, ingen prøver at slå.
Det er... Det er ret mange gange.
Han blev bidt tre gange og så fire gange efter det.
Så mange gange er han blevet bidt.
Tre er for meget og fire derefter, det er bare alt for mange.
Jeg tænkte "Jeg må se det, det er fantastisk."
Så jeg tager derhen. Når man går ind, er der en lobby.
Og i lobbyen har han to papegøjer og en masse anti-regeringsplakater.
Det passer. Han har bare de ting.
Der er to papegøjer og en hel masse om chemtrails.
Han siger faktisk "det her vil jeg rigtig gerne tale med dig om."
"Jeg vil se slangerne."
"Måske kan vi tale om det senere?"
"Lad os se, hvordan det går."
Så jeg betalte og gik ind. Ni dollar. Kun kontant sådan et sted.
Jeg giver ham mine ni dollar.
Den første slange er en Gaboon hugorm, den er vildt giftig.
Der er en tekst om, hvor giftig den er.
To drenge brød ind i Washington National Zoo
i de tidlige 80'ere, for at stjæle en Gaboon hugorm.
De lægger den i en affaldspose.
De går ud med posen over skulderen,
som om de havde glemt det hele.
Slangen bider igennem posen, der er fra 1980'erne...
Den er ikke som en fra i dag.
Dengang var affaldsposer elendige.
Så den bed drengen, han gik i koma i fire dage.
Det er alt, hvad vi ved.
Det er ligesom "det er grunden til, at jeg læser det her.
Døde han? Er han stærkere? Er du ham? Hvad med resten af historien?"
I skal gå derhen.
Hvis I gør, fodrer han dem lørdag og søndag eftermiddag kl. 15.
Jeg så på uret, den var 15. "Lad os se dem spise."
Den første slange, de fodrer, er en sort mamba.
Det er en vildt giftig slange, der ikke bør være i USA, undtagen i en zoo.
Især ikke hos en fyr, der hader Amerika.
Vi sagde "okay, vi ser det."
Så vi går derned, og han tager et kyllingenet omkring sig.
Hvis slangen slipper ud, er den hurtigt over hegnet.
Hullerne i nettet er en lille smule større end en sort mamba.
Vi læner os mod det, børnene kommer hen til det.
Vi siger "Kom herop." Børnenes ansigter er mod det.
Vi står der, og han har en spand med døde mus.
Han tager en mus, smider den ind, slangen spiser den, vi klapper og går videre.
Den næste er en tre meter lang anaconda. Den er enorm.
Han åbner et glasbur med et stort bræt, så stort er det.
Der er ikke noget net. Den er ikke giftig.
I værste fald skal vi alle slås med den.
Så vi står der, han tager spanden igen.
Men nu er der døde kaniner i den. De største kaniner, jeg har set.
Jeg ville have betalt ni dollar for at se kaninernes liv.
For at se en kanin køre forbi.
Han tager den her enorme tang. Den er lavet til det her.
Så han tager en kanin og tager et skridt tilbage.
Han vil have slangen til at komme ud og tage den.
Så det er kaninen, ham, børnene og så os.
Han er den eneste ansatte der.
Så vi står der, heldigvis kommer slangen ud og tager kaninen.
Den kvæler den.
Han løfter den, lægger den ind og siger "Påskeharen er død."
En vits til børnene.
Vi ventede, han ville sige, det var en spøg, men nej.
Han stirrede bare på børnene for at understrege det. Sådan er det.
Så siger han "nu må I gerne røre ved slangen."
Ingen spørger. Vi går væk.
Ingen siger "nu må vi klappe den."
De går, men han får dem til at klappe den.
De fleste vil ikke røre slangen. De fleste klapper kaninen, den spiste.
Det var som i 30'erne. Der er ingen regler. Det er som en skilift.
Har du været på en skilift og halvvejs oppe: "Bøjlen er ikke låst.
Skulle den ikke låse?" Jeg gør det aldrig.
Den sidste var en fire meter krokodille.
Den har stirret ud af buret på os alle sammen.
Som om han prøver at huske dig for at støtte fyren.
"Jeg finder dig en dag."
Hvis han sad her lige nu, ville jeg ikke blive overrasket.
Så nervøs er jeg, når jeg går ud.
Så vi står der ved krokodillen.
Han låser op og tager kaninspanden.
Han tager en kanin og vil smide den ind, og vi ser på.
Han tager kaninen, krokodillen ser kaninen
og kommer frem, rammer døren, som vi ved er ulåst og i stykker.
Han rammer døren, krokodillen tager den med ud på gulvet til os.
Der er en fire meter krokodille på gulvet.
Så alle går i panik. Det er som en Godzilla -film.
Folk løber, alle skriger, folk skriger rigtig højt, græder.
Alle er døde derinde. Det tror du. Du ser ikke engang efter.
En dame siger "min mand..." Jeg siger "han er død!
Vi må ud!
Der er mange tegn på, at vi ikke skal være her."
Vi går.
For kobraen var den næste. "Jeg ved ikke, om den er i bur.
Han har måske set det sammen med os."
Det er en sand historie, og her er beviset.
Jeg har beviser.
En TripAdvisor-anmeldelse fra den dag.
Det er ikke min, det gør jeg ikke.
Men nogen anmeldte det.
Gå til TripAdvisor, skriv "Wilmington, North Carolina, Cape Fear Serpentarium."
Gå til anmeldelsen: fire til en stjerne.
Hvis du vil se, hvad jeg taler om, gå til de en-stjernede.
De er alle ret sjove at læse.
Fire stjerner elsker det, de synes det er fedt.
Tre og to stjerner brokker sig over propagandaen i lobbyen.
De kan ikke overse det.
Gå til den en-stjernede, der siger "Krokodillen kom ud af buret."
Den bedste en-stjernede kritik, jeg har set.
Den mest... "Åh, blev du krænket af plakaten?
Brød krokodillen ud, da du var der? Det skete for os.
Det synes vi ikke, den skulle, så en stjerne."
Tusind tak, venner.
I er de bedste, det betyder meget. Tusind tak.
Nate Bargatze, allesammen!
Tekster af: Annelise Bentzen