‪UN PROGRAM DE COMEDIE NETFLIX
‪Să-l aplaudăm pe haiosul Dusty Slay!
‪Așa.
‪Bun. Ne distrăm.
‪Bine. Mă bucur să fiu aici.
‪Mă bucur să fiu aici, ‪în turneu, să stau la hoteluri.
‪E distractiv. ‪Stau iar la hotel. Ador hotelurile.
‪Nu stau mereu în cele mai bune.
‪Eram la un hotel recent.
‪Aveau un afiș în cameră: ‪„Nu răspundem pentru bunurile furate.”
‪Așa că am luat câte ceva. Înțelegeți?
‪Mi-am zis: ‪„Nici eu nu răspund. Nici nu lucrez aici.”
‪Aveam nevoie de o lampă ‪cu porturi de încărcare.
‪Înțelegeți?
‪M-am săturat să încarc de la priză.
‪Înțelegeți?
‪Nu găsești ușor ‪o lampă cu porturi USB. Știți?
‪Când găsești una, o iei. Asta spun mereu.
‪Bine. Ne distrăm.
‪Îmi place ‪să le spun oamenilor că ne distrăm.
‪Nu-mi place să întreb.
‪Mulți comedianți întreabă aici: ‪„Ne distrăm?”
‪Eu, nu. Nu pot risca. Înțelegeți?
‪Nu se știe cum iese.
‪Îmi place să vă spun ‪că ne simțim bine aici.
‪Mi-am luat TV nou.
‪Recent, mi-am luat o lampă, un TV și…
‪TV-ul nu era de la hotel și…
‪Dar nu-l schimbasem de mult. ‪Voiam să scap de cel vechi,
‪fără să-l arunc.
‪Am ales să-l donez.
‪Am mers acolo cu TV-ul vechi,
‪iar tipul de la donații a zis: „Nu.”
‪A zis: „Nu mai primim TV-uri din astea.”
‪Dar l-au luat.
‪Târziu, pe seară, după închidere.
‪Înțelegeți?
‪Am scăpat imediat de el.
‪Nu sunt respins la donații. Asta e ideea.
‪Nici azi, nici altă dată. E un dar.
‪Nu refuzi un dar.
‪N-am primit chitanța. ‪Nu-mi voi putea reduce impozitul.
‪Va fi un an greu.
‪Ați pățit? Să lăsați haine de donat: ‪„Vreți chitanță?”
‪„Nu. Nu vreau dovezi ‪că am avut hainele astea.”
‪„Vezi cu ce mă îmbrac.”
‪Imaginați-vă ce ofer gratis!
‪Imaginați-vă pentru ce sunt prea bun, da?
‪Am cumpărat hainele astea ‪de la magazinul de donații.
‪Bine? Da.
‪Îmi place să iau rame de acolo.
‪Uneori, au oferte bune la rame.
‪Uneori, primești ‪și poze cu familiile altora.
‪Nu știu cum se întâmplă.
‪Lumea zice: „M-am săturat ‪de rama asta și de familia asta”
‪Țin mult la ei,
‪dar nu cât să scot capsele ‪din spatele ramei.
‪N-am timp de așa ceva.
‪Da. Eu voi scoate capse toată ziua. Bine.
‪Ne distrăm. Îmi…
‪Îmi place să fac des așa cu mâna.
‪Fac cu mâna așa la finalul unei glume,
‪ca să vă anunț că s-a terminat gluma.
‪Uneori, veți ști, fiindcă veți râde.
‪Alteori, va trebui să vă fac semn.
‪Fac multe pe scenă.
‪Îmi ating șapca, ochelarii, cureaua.
‪Sunt ca un antrenor de baseball și…
‪Înțelegeți? Vreau să vă aduc la bază.
‪Bine. Ne distrăm.
‪Îmi place șapca asta. O am de la donații. ‪Nu asta, dar una ca asta. Și…
‪Îmi place fiindcă mă schimbă.
‪Mulți nu știu că mă schimbă ‪fiindcă nu m-au văzut fără ea.
‪Dacă mi-o dau jos, spuneți:
‪„Măi să fie! Tipul e sigur rocker.”
‪Nu-i așa?
‪Dacă-mi pun șapca, spuneți: ‪„Nu. Are o colecție rock.”
‪Înțelegeți?
‪Bine.
‪Dacă mi-o dau jos:
‪„Tipul arată ‪ca solistul formației rock Korn.”
‪Dacă mi-o pun: „Nu. Cultivă porumb.”
‪Așa e. Ne distrăm.
‪Dacă-mi scot șapca, spuneți: ‪„Tipul fumează iarbă.”
‪Dacă-mi pun șapca, spuneți: ‪„Nu. Sigur fumează iarbă.”
‪Șapca asta nu poate schimba totul.
‪Nu e o șapcă magică.
‪Câți credeau ‪că părul meu e atașat de șapcă?
‪Da. Bine.
‪Mulți cred asta.
‪Lumea-mi spune că arăt ‪ca Forrest Gump după ce a fugit mult timp.
‪Aș vrea un film mai nou. ‪Ar fi o glumă grozavă.
‪Unu a comentat la un clip pe YouTube: ‪„Arată ca ăla care spune o rugăciune
‪înainte de cursa NASCAR.”
‪Nu știu clar ce înseamnă asta, ‪dar o voi face.
‪O voi face.
‪Părul meu stă bine azi, ‪fiindcă am stat la hotel.
‪Când stau la hotel, ‪folosesc mult șampon. Înțelegeți?
‪Fiindcă e gratis și e un moment bun.
‪Dar îmi place la hotel.
‪Îmi plac hotelurile puțin dubioase.
‪Da? Îmi place să mă adaptez.
‪Îmi place să trag în față, ‪unde mulți fumează o țigară.
‪Nu vreau ca oamenii să ia supradoze acolo,
‪dar mi-ar plăcea să se drogheze.
‪Îmi place să trec ‪pe lângă o cameră și să miros iarbă.
‪Așa, știu ce e permis. Da?
‪Dacă sunt sunat noaptea de la recepție ‪că ei miros iarbă, le zic că și eu.
‪Nu mă deranjează, ‪dar mulțumesc că m-ați sunat.
‪Vă anunț dacă vreau ceva, ‪dar nu urcați aici. Ne simțim bine.
‪La un hotel, nu funcționa nimic. ‪Liftul nu funcționa.
‪În cameră, ‪conexiunea Wi-Fi nu funcționa.
‪Așa că am coborât: ‪„Wi-Fi nu funcționează.”
‪„Da. E un pic cam slabă conexiunea, ‪dar denumirea rețelei e Ramada Inn 1.”
‪Atunci mi-am dat seama de ce era slabă. ‪Nu stăteam la Ramada Inn.
‪Vedeam Ramada Inn pe fereastră.
‪Mi-a zis: „Dar funcționează în hol.
‪De ce n-o folosești aici?”
‪Am zis: ‪„E clar că nu știi de vreau Wi-Fi.”
‪Nu lucrez la o foaie de calcul, amice.
‪Sunt stresat. Înțelegeți? Așa.
‪Ne distrăm.
‪Ați stat la un hotel vechi, ‪ați băgat telefonul în priză,
‪dar a căzut pe podea?
‪Ce se întâmplă cu prizele alea?
‪Cine lărgește toate găurile?
‪De ce s-au uzat toate așa?
‪Cine are încărcătoarele așa de mari?
‪Exact. Încărcătorul meu are ‪dimensiune obișnuită.
‪Acum n-am nici măcar o conexiune.
‪Umblu toată ziua cu mobilul ‪pe jumătate încărcat.
‪Vă sfătuiesc doar să nu lărgiți găurile ‪pentru ceilalți.
‪Nu ești ultimul care folosește priza.
‪Îmi plac prizele strâmte. Înțelegeți?
‪Da. Bine. Ne distrăm aici.
‪Bine. Ne distrăm.
‪Am stat la un cazinou odată. ‪Am stat în multe hoteluri.
‪La hotelul-cazinou aveau ‪un afiș în cameră.
‪Aveam o listă cu tot ce puteai ‪fura și cât costa. Da?
‪Astfel, dacă furai ceva, plăteai la final.
‪Cred că descurajau furtul,
‪dar aveau o masă de călcat ‪de 20 de dolari.
‪Am zis: „Pare o afacere bună.”
‪Nu cumpăr multe mese de călcat, ‪deci, nu știu.
‪Dar pare ieftină la 20 de dolari, nu?
‪Apoi, cine e atât de curajos ‪încât să fure o masă de călcat?
‪Cu lampa e ușor. O strecori în bagaj.
‪Poate că nu iei abajurul, ‪dar iei lampa.
‪Cu masa de călcat? La plecare, zici: ‪„O aveam când am venit.”
‪Da. Seamănă mult cu a voastră,
‪dar port mereu o masă de călcat cu mine.
‪Ce bine că n-am avut una în camera aia!
‪Puteți verifica! Nu există.
‪Nici nu știu să calc.
‪N-am arătat mai bine ca acum. ‪Mi-a călcat cineva.
‪Știu cum funcționează. Da?
‪O conectezi la lampă, iar apoi…
‪Îmi place, dar nu pot scoate cutele.
‪Multe hoteluri vor să fii ecologic.
‪Cel puțin așa îți spun, ‪dar nu vor să-ți spele prosoapele.
‪Asta e chestia. ‪„Salvează planeta! Nu schimba prosopul!”
‪Nu mă deranjează asta.
‪Am folosit un prosop atât de mult timp, ‪încât mirosul lui se simte pe trup.
‪Trebuie să mă întorc la duș, ‪ca să spăl prosopul.
‪Am avut o atitudine ecologică mereu.
‪Lumea a zis că-s rău.
‪Ador cuvântul „rău”. ‪E un cuvânt haios. Îmi place.
‪Dacă vrei să-i spui cuiva că e scârbos, ‪zi-i că e rău.
‪Impactul e altul.
‪Dar, ciudat, „rău” poate fi un compliment.
‪În funcție de decor.
‪Dacă ești în dormitor, ‪s-ar putea să prindă apelativul.
‪„Ești un rău.”
‪E ciudat să ai un cuvânt ‪care să fie și o jignire și un compliment.
‪Știți un cuvânt care nu e așa?
‪Dezgustător.
‪În pat, nevastă-ta zice: „Fii vulgar!”
‪Zici: „Ești dezgustătoare.”
‪Nu va funcționa. ‪Obișnuiam să beau mult. Nu va funcționa.
‪Chiar beam mult. M-am lăsat de băut.
‪A trebuit să renunț, ‪fiindcă mi se lua filmul
‪și nu se întâmplă nimic bun atunci.
‪N-auzi: „Ai căzut lat aseară,
‪dar mersi că ai ajutat cu taxele.”
‪Nu voiam să cad lat.
‪Încercam să rezist alcoolului din bere, ‪dar e greu după 15 beri.
‪După 15, berea nu merge. ‪Treci la ceva mai greu.
‪Treci la păhărele.
‪După câteva păhărele, ‪ajungi „în partea întunecată”.
‪Ți se blochează mintea, nu mai vezi, ‪spui secrete de care nici tu nu știai.
‪Când cazi lat, mintea îți zice:
‪„Nu e cazul să vezi asta.
‪Am pierdut controlul corpului,
‪dar te feresc să vezi ceea ce va face.
‪O să afli mâine.
‪La serviciu.
‪Dacă o să mai ai slujbă.”
‪Cădeam lat des. Te obișnuiești cu asta.
‪Dar prima oară a fost jenant.
‪Un amic m-a sunat a doua zi: ‪„Cum te simți?”
‪Am zis: „Puțin mahmur, dar mă simt bine.”
‪Zice: „Să-ți spun ce mi-ai zis aseară!”
‪„Fir-ar! Nu-mi spune chestii din astea!”
‪Spune: „Asta încerc să-ți zic.”
‪După o vreme, m-am întărit. ‪Mă trezesc, mă uit la telefon:
‪„O să șterg oamenii ăștia din viața mea.”
‪Nu știu cum, dar e mai ușor ‪să ai prieteni noi decât să-ți ceri scuze.
‪Câțiva oameni mă înțeleg.
‪Nu toți mă vor înțelege. E firesc.
‪Spuneam: „Dacă nu pot rămâne, ‪nu pot rămâne.”
‪Dacă nu vrei să fii dat afară ‪din magazin ziua, te privește.
‪Da. Vreau să beau, ‪dar am de făcut cumpărături.
‪Trebuie să iau niște pantaloni. ‪Am o nuntă.
‪Dacă mai sunt invitat.
‪Nu mă prea pricep la pantaloni.
‪Nu știu ce înseamnă pantalonii plisați.
‪Nu știu ce e kaki. Am întrebat ‪un amic: „Ce să port la nunta ta?”
‪Zice: „Nu știu. Ceva kaki.”
‪Întreb: „Și ce culoare?”
‪Mă înțelegeți.
‪Dar ne distrăm, nu?
‪N-am înțeles că e o culoare kakiul. ‪Asta e ideea.
‪Ne distrăm. Nu vă faceți griji.
‪Nu vă îngrijorați. Ne distrăm.
‪Obișnuiam să beau și să conduc.
‪Nu mă laud, dar mă pricepeam la asta.
‪V-ați trezit conducând?
‪De parcă ați fi leșinat, ‪v-ați fi revenit și: „Uite! Conduc!
‪Cum de m-am matolit așa?
‪Unde merg?”
‪Și am făcut pană. „Sper că pana e nouă.
‪Nu încerc să cumpăr o jantă.”
‪Am intrat într-o parcare. ‪Am ridicat mașina.
‪Am scos roata, ‪dar nu știam s-o pun pe cea de rezervă.
‪Am sunat la Asistență. ‪Tipul mi-a zis: „Ești beat, amice.”
‪„Da. De obicei, pot schimba o roată.
‪Și am sunat la Asistență, ‪nu la Alcoolicii Anonimi.”
‪Da. Știu.
‪Înțelegeți.
‪„Vreau să schimbăm roata și să plec.
‪Trebuie să fiu undeva.
‪Nu știu unde, ‪dar mă lămuresc cât schimbi roata.
‪Încă n-am nevoie de sponsor. ‪O să te sun peste câțiva ani.”
‪Obișnuiam să beau și să conduc.
‪În Tennessee, zicem: ‪„Conduci amețit, conduci beat.”
‪Dacă tot urci la volan, îmbată-te!
‪Așa, poți dormi la închisoare.
‪Înțelegeți? Înțeleg.
‪Eu zic: „Dacă tot ești arestat ‪pentru patru beri, de ce nu bei 14?”
‪Eu nu fac legile. ‪Încerc să trăiesc cu ele.
‪După două abateri, se termină. ‪Nu fi doar amețit!
‪Dacă tot vei conduce un scuter doi ani,
‪să ai despre ce povesti.
‪Nu încurajez condusul băut, ‪deși așa se crede.
‪Numai că atunci când beam eu,
‪nu existau Uber, Lyft. ‪Taxiurile nu erau de încredere.
‪Dacă voiai să bei, ‪erai obligat să conduci.
‪Uneori, făceam rost de șofer,
‪dar și ei obișnuiau să bea.
‪Însemna doar că aveai un om ‪dispus să riște.
‪Acel prieten fără nimic de pierdut.
‪Zice: „Nici n-am permis de conducere.”
‪N-am avut niciun amic treaz, ‪dispus să mă ducă,
‪cu care să vreau să ies.
‪Unii amici ziceau: „Te duc la bar.”
‪Spuneam: „Nu, mersi. Vrem să ne distrăm.”
‪Nu vreau ca ochii tăi neamețiți ‪să se holbeze la mine.
‪Nu vreau să fiu cu cineva ‪care-și va aminti tot.
‪În Tennessee și Alabama ‪n-ai unde merge pe jos.
‪Nu mergi pe jos la bar sau acasă.
‪Dacă mergi pe jos prea târziu, ‪poți fi lovit de alt șofer beat.
‪Trebuie să fii în siguranță. La volan.
‪Bine. Ne distrăm.
‪Bine.
‪Nu există metrou în Alabama.
‪Avem doar chioșcuri ca la metrou.
‪Bine. Înțelegeți. Și…
‪Ne distrăm.
‪Fumam multe țigări înainte.
‪Fumam de mă dureau plămânii.
‪Și mestecam tutun ‪până-mi vindecam plămânii.
‪Și fumam până mi se vindeca limba.
‪Dar n-am vapat. Vapatul nu se inventase.
‪O vreme, au fost multe moduri de vapat.
‪Exista un trabuc de vapat.
‪Erau țigările Juul. ‪Unii vapau din ceva ca o stație radio.
‪Mai știți? Trăgeau printr-o antenă.
‪Se și auzea la fel.
‪E derutant, dacă ai o stație radio ‪și o țigară din aia.
‪„Trag un fum sau primesc un apel?”
‪Scot și mult abur din ele.
‪Aveam pe unu în față, în trafic. ‪Crezusem că i-a luat foc mașina.
‪El doar vapa.
‪Și asculta heavy metal.
‪Nu mi-a plăcut muzica asta.
‪Eu sunt fan al muzicii country.
‪Așa. Sună bine. ‪Au reacționat patru oameni? Perfect!
‪Bine. Așa! Uitați-i!
‪Ador muzica country.
‪O melodie country bună îți poate evoca ‪amintiri despre ceea ce n-ai trăit.
‪Familia mea nu mergea la lac.
‪N-am mers la lac de mic, ‪dar aud o melodie despre lac:
‪„Da. Îmi amintesc.”
‪Ce bine era atunci!
‪Aveam nevoie, căci nu călătoream.
‪Am crescut într-o parcare de rulote ‪din Alabama și m-am distrat,
‪dar nu știu de ce-i zice și parc, da?
‪Nu erau leagăne acolo.
‪Nu erau tobogane cu apă. ‪Aveam o pârtie uneori.
‪O prelată veche ‪pe care turnam detergent de vase.
‪Odată, ne-am pus pârtia ‪pe rădăcina unui copac.
‪Da. Fiindcă urma să sărim.
‪Nu funcționează așa.
‪Am lovit rădăcina, ‪m-am trezit și m-am angajat.
‪„Am terminat cu joaca aici.”
‪Gata cu joaca! ‪Punct. Am facturi medicale acum.
‪Nu știu dacă ați lovit cu pieptul ‪un copac la peste 100 de km/oră,
‪cu zâmbetul pe față,
‪dar dispare tot zâmbetul.
‪N-am mers în tabere de mic, ‪fiindcă am crescut la rulotă
‪și am cam simțit…
‪cum era în tabără.
‪Am zis: „Nu. Deja trăim într-o rulotă.”
‪Nu trebuie să ne coborâm la un cort.
‪Știm cum e să fii sărac.
‪Nu vrem să aflăm cum e ‪să fii fără adăpost.
‪Nu practicăm vagabondajul aici.
‪Mulți cred că sunt fără adăpost.
‪Într-un oraș cu mulți vagabonzi,
‪când mă plimb pe afară, ‪lumea mă crede vagabond.
‪S-a întâmplat de câteva ori.
‪Odată eram în Austin, Texas și eram afară.
‪Eram îmbrăcat așa, gata de spectacol și…
‪Stăteam pe o bancă, mă uitam în jos, ‪și am auzit pe cineva: „Scuze!”
‪M-am uitat în sus și era o fetiță
‪cu o pungă maro, de hârtie. A zis:
‪„Vrei un sandviș?”
‪Da. A fost foarte drăguț.
‪Și chiar voiam un sandviș.
‪Mi-a ieșit. Mă înțelegeți?
‪Aveam stomacul plin, ‪dar sufletul, gol. Înțelegeți?
‪A fost gustos, dar nu bine.
‪Dar nu refuz un sandviș gratis. ‪Nu am atâția bani.
‪Nu am bani cât să refuz un sandviș gratis.
‪Sunt multe tipuri de bani. ‪Am învățat asta de mic.
‪Sunt bani vechi, bani noi, ‪bani pătați de sânge, bani murdari.
‪Noi n-aveam de niciun fel.
‪Aveam „bani buni”. Da?
‪Când ai tăi îți iau ce nu-ți place
‪și zic: „Am dat bani buni!”
‪De bani buni, iei ce e mai rău.
‪Nu e niciodată ceva bun. ‪Banii buni cumpără tricouri cu numele tău.
‪Din Gatlinburg, Tennessee.
‪Aveam multe tricouri cu lupi în copilărie.
‪Mama credea ‪că-mi stă bine cu tricouri cu lupi.
‪„Cu cât mai mulți lupi, ‪cu atât mai bine. Din belșug!
‪Bagă și o lună! Să aibă la ce să urle!”
‪Aveam o șapcă de mic. ‪Aveam numele meu scris pe ea.
‪Scria „Dusty” aici.
‪Asta ca să nu fiu răpit.
‪Răpitorul vedea șapca și zicea: ‪„Familia lui n-are bani.
‪Dă-i bomboanele și gata!
‪Probabil n-a mai mâncat ‪bomboane de mult.”
‪Eu încercam să intru în dubă.
‪Ei au zis: „Nu!
‪Suntem răpitori.”
‪Am spus: „Știu. Sunt copil.
‪Încerc să fiu răpit și eu.
‪Scoateți-mă din parcarea asta puțin!”
‪Cel mai rău când trăiam în parcare
‪era când trebuia să-mi scriu adresa ‪la școala primară.
‪N-am fost cel sărac
‪până n-am scris: ‪„Lotul 8, Parcarea de rulote Moore”,
‪pe actele de la școală.
‪Copiii au zis: ‪„Dusty, stai într-o rulotă?”
‪„Nu știu ce vă surprinde.”
‪Adică, numele meu prăfuit e „Dusty”.
‪Și, zilnic, vin la școală ‪cu un tricou NASCAR.
‪Iar rucsacul meu e din catalogul Marlboro.
‪Așa e.
‪Părinții mei au fumat îndeajuns ‪cât să pot căra niște cărți.
‪Alungam din fum cu mâna ‪ca să pot vedea să citesc.
‪Așa am făcut cumpărăturile de Crăciun.
‪Mama mi-a dat un catalog Marlboro,
‪am încercuit ce voiam,
‪iar ea început să fumeze.
‪Zicea: „O să-ți iau.
‪O să-ți iau.
‪O să-ți iau.”
‪Acum nu mai primești nimic. ‪Nu mai ești premiat că fumezi.
‪E o rușine. ‪Trebuie să mergi la un târg de vechituri.
‪Ador târgurile de vechituri.
‪De câte ori văd unul, merg. Îmi place.
‪Am fost la unul recent, ‪iar o doamnă avea promoție la DVD-uri.
‪Eu ador DVD-urile. Da?
‪Îmi place să fiu ‪cu un deceniu în urma tuturor, da?
‪Abia acum am dat de gustul lor. ‪E o perioadă bună, fiindcă-s ieftine.
‪O doamnă avea ofertă bună: ‪trei DVD-uri la cinci dolari.
‪Zic: „Ce afacere!”
‪O să iau șase din astea. ‪Așa, iau șase cu zece dolari. Da?
‪Trei la cinci, de două ori.
‪E ușor. Nu?
‪Dar doamna asta nu-și înțelegea oferta.
‪Am mers la ea: „Vreau DVD-urile astea!”
‪Întreabă: „Câte?”
‪Zic: „Șase.”
‪„Știi că sunt trei la cinci dolari, da?”
‪Am spus: „Da.”
‪Șase la zece dolari.”
‪A zis: „Bine. Cred că da.”
‪N-am știut ce să spun.
‪Nu voiam să creadă că o înșel.
‪Am zis: „Asta e oferta ta.
‪Trei la cinci dolari, de două ori.”
‪Mi-am zis că a înțeles.
‪E clar. Acum le iau cu zece dolari.
‪Dar, apoi, am auzit-o socotind. Da?
‪Nu inventez. Făcea…
‪Apoi, a închis ochii și…
‪A zis: „Bine. Costă 15 dolari.”
‪I-am spus: ‪„Nu încerc să mă tocmesc cu tine.
‪Asta e oferta ta.
‪Trei la cinci dolari, de două ori.
‪Dacă vrei, le cumpăr pe astea trei. ‪Apoi, îmi scot șapca…
‪și le cumpăr pe celelalte trei.”
‪Și a funcționat. Înțelegeți?
‪A funcționat. Bine. Ne distrăm.
‪Ați fost la vreun magazin ‪cu plata în numerar?
‪Ei îți verifică toți banii ‪să nu fie falși,
‪iar, când îți dau restul, ‪e tot în numerar?
‪Mereu le zic: „E rândul meu să verific.
‪Nici eu n-am încredere în voi.
‪Știu că e de un dolar. Da?”
‪Încerc să ies de aici ‪cu falsuri de un dolar.
‪Ne distrăm.
‪Purtam multe tricouri NASCAR de mic.
‪Nu e nimic în neregulă cu ele, ‪dar purtam așa de multe
‪încât, când trebuia să mă gătesc,
‪mama mă îmbrăca ‪în cel mai nou tricou NASCAR.
‪Ziceam: „Ăsta nu e așa de frumos.” ‪Spunea: „Știu.
‪Bagă-l în pantaloni!”
‪Asta schimbă totul.
‪Meșterul merge la biserică ‪când îl bagă în pantaloni.
‪Tata încă face așa. ‪Își bagă tricourile foarte adânc.
‪Adânc. Face guler în V ‪din cel la baza gâtului.
‪Tricoul îi iese pe la baza blugilor.
‪Se vede părul de pe piept prin tricou.
‪Tata e fan al Universității Alabama.
‪Când își îndeasă tricoul, ‪se vede doar „Universitatea”.
‪Parcă ar susține facultatea.
‪Dar nu susține facultatea. ‪Tata râdea de mine fiindcă citeam.
‪Nu pentru cum citeam, ‪ci pentru că o făceam.
‪A zis: „Fiii mei nu vor citi cărți!”
‪Așa că am renunțat.
‪M-am apucat de droguri. Da?
‪Bine. Ne distrăm.
‪N-am fost la facultate. ‪Nu știu dacă v-ați prins deja, dar…
‪Am evitat-o fiindcă era cu taxă.
‪Credeam că, la 18 ani, ‪dacă am bani de taxe de școală,
‪m-am ajuns deja și…
‪Dar nu e nevoie pentru orice de ea.
‪Nu știam ce vreau să fac, ‪dar n-aveam nevoie de facultate.
‪Dacă vrei să fii doctor, avocat, ‪faci facultatea,
‪dar pentru construcții de drumuri ‪și case, nu e nevoie.
‪Ne descurcăm noi. Nu-i așa?
‪Abraham Lincoln a construit o casă. ‪A făcut facultate?
‪Nu știu.
‪Nu știu. Nici nu știu ‪dacă a construit o casă.
‪Așa se spune.
‪Și au apărut jucării cu numele lui.
‪Înțelegeți? Înțelegeți.
‪Ne distrăm.
‪Când locuiam la rulotă, ‪cel mai mult mă distrau tornadele.
‪Da? Fiindcă puteam pleca.
‪Stăteam o vreme într-o casă adevărată ‪și-mi plăcea.
‪Ziceam: „Uite câte cărămizi!”
‪Nu văzusem o cărămidă ‪decât aruncată pe geamul meu,
‪cu un bilet pe ea.
‪Scria: „Tunde-ți iarba!”
‪Așa se face ‪la Asociația Proprietarilor Mobili.
‪Ne distrăm.
‪M-am mutat în Nashville, Tennessee.
‪Odată, am avut alertă ‪de tornadă în decembrie.
‪Ascultam radioul și ne spuneau ce să facem
‪în timpul alertei de tornadă ‪în funcție de casă.
‪„Dacă locuiești într-o casă cu subsol, ‪cobori în subsol.
‪Într-o casă fără subsol, ‪mergi într-o baie sau cameră mică.
‪Dacă stai într-o parcare de rulote,
‪mergi la un vecin ‪sau ieși și întinde-te în șanț.”
‪Da. Știri pe bune.
‪Au zis: „Nu știm ce să-ți spunem.
‪Ai făcut alegeri proaste până acum.
‪Acum trebuie să te descurci. ‪Nu te putem ajuta.”
‪Au zis: „Știm că plouă afară ‪și că șanțul se va umple de apă.
‪Dar bagă-te în el!
‪Da. E decembrie. Va fi frig.
‪Probabil o să te îmbolnăvești. ‪Bagă-te acolo!
‪Știm că nu vei avea radio acolo.
‪Nu vei ști când se termină alerta, ‪dar stai acolo până nu mai plouă.
‪Bagă-te acolo și gata!”
‪Îmi place că cealaltă opțiune e ‪să mergi acasă la un vecin.
‪Nu știu ce parcări de rulote știu ei,
‪dar, în parcările în care am locuit eu, ‪vecinul locuia tot într-o rulotă.
‪Vor să stăm toți într-o rulotă.
‪Să fie mai grea.
‪Și de-am avea vecini cu casă,
‪nu sunt prea prietenoși cu cei din rulote.
‪Nu-ți zic: „Intră să vezi ce avem noi!
‪Nu le ia tornada, ‪le poți lua tu săptămâna viitoare.”
‪Oamenii ăia vor să te descalți când intri.
‪Ajungi la ei și-ți zic: ‪„Bună! Intră! Vrei să te descalți?”
‪Zic: „Nu. O să merg acasă.
‪Mai bine-mi ziceai la telefon. ‪Nici nu mai veneam.”
‪Mă pune să mă plimb în șosete ‪de parcă aș face yoga.
‪Ei zic: „Namaste!” ‪Eu: „Nu, mersi. O să plec.”
‪O să plec. ‪Dar nu eram foarte săraci de mic.
‪Însă nu aveam de toate. ‪N-am mâncat înghețată când eram mic.
‪Mama turna lapte într-un castron.
‪Apoi, mă chema și zicea: ‪„Ai ajuns prea târziu.
‪Data viitoare, când te chem, o să vii.”
‪M-am întins în șanț.
‪„Sper că nu ești în tricoul ăla nou.
‪Am plătit bani buni pe el.”
‪Ai mei au divorțat când aveam doi ani.
‪Apoi s-au luptat pentru custodie. ‪Mama a pierdut.
‪Așa că a trebuit să mă mut cu ea și…
‪E adevărat. Și…
‪Ne distrăm. Îi place tipului ăsta. Și…
‪Ne distrăm.
‪Părinții sunt diferiți azi ‪față de vremurile mele.
‪Mai ales când e vorba de animale.
‪Azi, părinții zic: „Trebuie să mergem ‪cu pisica la veterinar.”
‪Când eram mic, tata spunea: ‪„Nu mai avem pisică.”
‪Iar pisica murise.
‪Nici nu puteam să mă supăr. ‪Ziceam: „Sper că luăm alta.”
‪Zicea: „Mai vedem ce apare pe aici.”
‪N-aveam animale de companie. ‪Aveam prizonieri ai naturii.
‪Dacă apărea un câine, ‪îl legam de un copac. Da?
‪Am avut cea mai rea pisică din lume ‪două săptămâni.
‪Am aflat că e oposum.
‪V-am zis că noi nu citeam.
‪Și nu exista internet atunci.
‪Credeam că e o rasă ciudată.
‪Ați văzut un oposum?
‪Nu cred că ar trebui să-i vedem.
‪Sigur sunt creați să trăiască noaptea.
‪Cu fiecare oposum pe care l-am văzut ‪în viață, am avut contact vizual.
‪Atunci, oposumul îmi zicea: ‪„N-ar trebui să fii pe afară acum.
‪N-am ales eu să arăt așa.
‪E timpul meu acum.
‪Acum îți mănânc gunoiul.
‪Oferă-mi puțină intimitate!”
‪Ați fost la cineva acasă, ‪care să aibă un câine care latră
‪și mârâie, iar ei să zică: „Nu mușcă”?
‪„De ce crezi asta?
‪Fiindcă n-a mai făcut-o. ‪Poate că azi e ziua cea mare.
‪Arată de parcă vrea să muște.”
‪Zic mereu: „Te-ar linge până la moarte.”
‪Întreb: „Moarte?
‪Cine a zis ceva despre moarte?
‪Mi-e frică să nu fiu mușcat. ‪Nu știu de ce zici de moarte.”
‪Mi se pare ciudat, ‪fiindcă are o privire agresivă câinele.
‪De parcă ai face o vizită ‪și ai vedea un tip cu un cuțit.
‪Face așa.
‪Iar ei zic: „Nu! N-o să te înjunghie.
‪Da. Te-ar linge până la moarte.
‪Da. Se va liniști imediat.
‪Nu e obișnuit cu oamenii.”
‪Bine. Vă mulțumesc mult! Ați fost grozavi.
‪Mulțumesc.
‪Subtitrarea: Daniel Onea