EN COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Alle sammen, ønsk den morsomme Dusty Slay velkommen!
Ok.
Greit. Vi har det gøy.
Ok. Jeg er glad for å være her.
Glad for å være her og på veien, bo på hotell.
Det er gøy. Er tilbake på hotell. Jeg elsker hotell.
Jeg får ikke alltid de beste.
Jeg var på hotell nylig.
De hadde skilt på rommet der det sto:
"Ikke ansvarlig for stjålne ting."
Så jeg tok noen ting. Vet du hva jeg mener?
"Jeg er ikke ansvarlig.
Jeg jobber ikke her."
Faen. Jeg har trengt en lampe med noen plugger på.
Ikke sant?
Lei av å sette ting i en vegg hjemme.
Ikke sant?
Det er vanskelig å finne en lampe med USB-porter. Ja?
Når du finner en, tar du den. Det er det jeg alltid sier.
Ok. Vi har det gøy.
Jeg liker å si at vi har det gøy.
Jeg vil ikke spørre.
Mange komikere der ute. De sier "Har vi det gøy?"
Ikke meg. Kan ikke risikere det. Ikke sant?
Det kan gå feil.
Jeg liker å si at vi har det gøy her.
Så jeg har en ny TV.
Nylig fikk jeg en lampe, en TV,
og en TV, ikke fra et hotell, og…
Lenge siden jeg oppgraderte, og ville bli kvit den gamle,
men ikke kaste den.
Tok den til en bruktbutikk.
Og jeg dukket opp med den gamle TV-en,
fyren sa: "Nei."
Han sa: "Vi tar ikke sånne TV-er lenger."
Men de tok den.
Senere den kvelden da de var stengt
Satte den igjen.
Jeg blir ikke avvist fra en bruktbutikk.
Ikke i dag. Aldri. Det er en gave.
Du avviser ikke en gave.
Jeg fikk ikke kvitteringen. Så jeg kan ikke skrive av på skatten min.
Det blir et tøft år.
Gjør du det? Gitt til bruktbutikk, de sier:
"Kvittering?"
"Jeg vil ikke ha bevis på at jeg eide klærne."
Du ser hva jeg har på meg.
Tenk deg hva jeg gir bort gratis.
Tenk hva jeg er for god til. Ikke sant?
Jeg kjøpte disse klærne brukt i fjor.
Ok? Greit.
Jeg kjøper rammer der.
Du kan få et kupp på rammer.
Og noen ganger kan man få bilder av andres familie.
Vet ikke hvordan det skjer.
Folk bare: "Jeg er ferdig med rammen og familien.
De betyr mye for meg,
men ikke nok til å bøye en stift bak.
Har ikke tid til det."
Ja. Jeg bøyer stifter hele dagen. Ok.
Vi har det gøy. Jeg…
Jeg liker å vinke. Gjør det mye.
Jeg vinker slik på slutten av en vits,
bare for å si at vitsen er over.
Mange ganger vet du det fordi du ler.
Andre ganger må jeg gi deg en av disse.
Jeg har mye på gang.
Jeg liker å ta på hatten, brillene, beltet.
Jeg er som trener på tredje base her, og…
Ikke sant? Prøver bare å få deg hjem.
Ok. Vi har det gøy.
Jeg liker hatten.
Jeg kjøpte den brukt. Ikke denne, men en som den. Og…
Jeg liker hatt, den endrer meg.
Mange vet ikke det, fordi de ikke har sett meg uten.
Men tar jeg den av, tenker du:
"Den fyren liker nok rockemusikk."
Eller hva?
Med hatten, sier du: "Nei. Han har en steinsamling. "
Ikke sant?
Ok.
Uten hatt, sier du:
"Han ser ut som sangeren fra rockebandet Korn."
Hatt på: "Nei. Han dyrker korn."
Det stemmer. Vi har det gøy.
Uten hatt: "Han røyker nok gress."
Med hatt: "Nei. Han røyker definitivt gress. "
Denne hatten kan ikke endre alt.
Den er ikke magisk
Hvor mange trodde at håret var festet til den?
Ja. Greit.
Mange tror det.
Folk sier at jeg ser ut som Forrest Gump etter at han løp lenge.
Jeg skulle ønske den var nyere. En god vits.
En fyr kommenterte en YouTube-video.
Han sa , "Han ser ut som fyren som ber
før NASCAR-løpet begynner."
Jeg vet ikke hva det betyr, men jeg skal gjøre det.
Jeg vil gjøre det.
Håret føles bra i dag, for jeg har vært på hotell.
Og når jeg er på hotell, bruker jeg mye sjampo. Ikke sant?
For det er gratis og det er gøy.
Men jeg elsker hotell.
Jeg liker et litt lyssky hotell.
Ikke sant? Jeg liker å passe inn.
Jeg liker å parkere, og det er folk som røyker sigaretter.
Jeg vil ikke at folk skal ta overdose der,
men jeg vil at de doper seg.
Jeg liker å gå forbi et rom og lukte gress.
Da vet jeg hva som er lov. Ikke sant?
For når resepsjonen ringer senere og sier:
"Vi lukter gress." "Jeg også"
Det plager meg ikke, men jeg setter pris på at du sjekket.
Jeg skal si ifra om jeg trenger noe, men ikke kom hit. Det går bra.
Det var ett hotell. Ingenting virket. Ikke heisen.
Jeg kom til rommet, nettet virket ikke.
Jeg gikk ned. Jeg sa: "Wi-Fi virker ikke."
Han sa: "Ja. Det er litt ustabilt, men nettverksnavnet er 'Ramada Inn 1.'"
Da skjønte jeg grunnen.
For vi var ikke på Ramada Inn.
Jeg så Ramada Inn gjennom vinduet.
"Men det fungerer bra her i lobbyen.
Hvorfor ikke bruke det her?"
"Du vet visst ikke hva jeg trenger Wi-Fi til."
Jeg jobber ikke med et regneark her oppe.
Jeg er stresset. Skjønner du? Ok.
Vi har det gøy.
Har du bodd på et gammelt hotell, satt laderen i veggen,
og så faller den på gulvet?
Så, hva skjer med de pluggene? Ikke sant?
Hvem strekker ut alle pluggene?
Hvorfor ble de slitt ut?
Hvem har de store laderne her?
Jeg har en vanlig telefonlader.
Nå får jeg ikke engang kontakt.
Går med en halvt ladet telefon hele dagen.
Jeg sier bare, ikke strekk pluggene for alle andre.
Du er ikke den siste som bruker den.
Jeg liker en fast plugg. Ikke sant?
Ja. Ok. Vi har det gøy her.
Greit. Vi har det gøy.
Jeg var på kasino-hotell én gang. Jeg har bodd på mange.
Jeg var på kasino-hotell. Det var et skilt.
Hadde en liste over alt du kunne stjele og hvor mye det kostet. Greit?
Så om du stjeler noe, belaster de kontoen din.
For å hindre deg i å stjele,
men de hadde et strykebrett der for 20 dollar.
"Det virker som et kupp."
Jeg kjøper ikke mange, så jeg vet ikke.
Men 20 dollar virker billig. Ikke sant?
Hvem er modige nok til å stjele et strykebrett fra et hotell?
En lampe? Lett. Du legger den i bagen.
Kanskje ikke skjermen, men du får lampen.
Et strykebrett? Du sjekker ut: "Jeg hadde denne da jeg kom."
Ja. Det ligner mye på ditt,
men jeg har alltid med meg et strykebrett.
Bra, for det er ingen i det rommet.
Du kan sjekke. Det er ikke der.
Jeg kan ikke stryke.
Jeg ser bra ut nå. Noen strøk den for meg.
Jeg vet hvordan det virker.
Plugg den inn i lampen og så…
Gjør det sånn, men jeg får ikke ut skrukkene.
Hotell vil at du skal være miljøvennlig.
De sier det, men de vil bare ikke vaske håndklærne dine.
Det er det. De sier: "Redd planeten. Bruk håndkle igjen."
Det gjør jeg gjerne.
Jeg har brukt et håndkle så lenge at lukten av håndkleet kommer på kroppen.
Jeg må tilbake i dusjen for å vaske håndkleet av.
Jeg har bare vært miljøvennlig hele tiden.
Folk kalte meg fæl.
Jeg elsker "fæl". Det er morsomt for meg. Jeg liker det.
Er noen ekkel, så kall dem "fæl". Ikke sant?
Det gjør inntrykk.
Men "fæl" kan være et kompliment. Ikke sant?
Etter situasjonen.
Kaller du noen fæl på soverommet, kan de like det.
Bare: "Du er fæl."
Det er rart med et ord som kan kalle en ekkel og være et kompliment.
Vet du hva som ikke virker sånn?
Motbydelig.
Kona sier i senga: "Si noe frekt."
Du bare: "Du er motbydelig."
Det funker ikke. Jeg drakk mye før.
Det funker ikke.
Jeg pleide å drikke mye. Jeg sluttet.
Jeg måtte slutte fordi jeg fikk blackout,
og ingenting bra skjer da.
Aldri "Du fikk blackout,
men takk for hjelpen med skatten."
Jeg ville ikke ha dem.
Jeg prøvde å være tre-øl-brisen,
og det er tøft etter 15 øl.
Etter 15 fungerer ikke ølet. Du må bytte til noe tyngre.
Du tar shots.
Etter et par shots, havner du i "den mørke siden".
Hjernen blir tom, øynene er svake,
det kommer nye hemmeligheter ut.
Blackout er hjernens måte å si:
"Nei. Du trenger ikke se dette.
Jeg har mistet kontroll over kroppen,
men jeg kan hindre deg i å se hva den gjør."
Du får vite om det i morgen.
På jobb.
Hvis du fortsatt har en.
Jeg fikk ofte blackout. Du blir vant til det.
Men jeg første gang var flaut.
En venn ringte dagen etter: "Hvordan går det?"
Jeg sa: "Litt fyllesjuk, men bra."
Han sa: "La meg fortelle hva du sa i går
Jeg bare: "Au. Ikke fortell meg sånt. "
"Det er det jeg prøver å si."
Men etter en stund ble jeg tøff. Jeg våknet, så på telefonen:
"Vel, jeg sletter dem fra livet mitt."
Vet ikke hvordan,
men får heller nye venner enn å unnskylde.
Noen vet hva det handler om.
Ikke alle vil skjønne det. Greit nok.
Jeg pleide å si: "Kan de ikke henge, kan de ikke ."
Din sak om du ikke vil bli kastet ut av Dillard's på dagtid.
Ja. Jeg vil drikke, men jeg må handle.
Jeg få meg bukser. Jeg har et bryllup.
Hvis jeg enda er invitert.
Jeg forstår ikke bukser.
Jeg vet ikke engang hva bukse er.
Jeg forsto aldri kaki. "Hva skal jeg ha på bryllupet?"
Han: "Jeg vet ikke. Bare kaki."
Jeg sa: "Hvilken farge?"
Dere skjønner.
Men vi har det gøy.
Jeg visste ikke at kaki var en farge. Det er poenget.
Vi har det gøy. Ikke vær redd.
Ikke la det plage dere. Vi har det gøy.
Jeg pleide å kjøre i fylla.
Jeg skryter ikke, men jeg var ganske flink.
Har du våknet kjørende?
Du har blackout, så våkner du:
"Jøss. Jeg kjører.
Hvordan ble jeg full?
Hvor skal jeg?"
Og jeg har punktert. "Håper den er ny."
"Jeg vil ikke kjøpe felg her ute."
Fant en parkeringsplass, jekket opp bilen.
Jeg fikk av dekket, men jeg fikk ikke på reservehjulet.
Jeg ringte hjelp.
Den fyren dukket opp og sa: "Du er full."
"Ja . Vanligvis kan jeg skifte dekk."
"Og jeg ringte ikke til avrusing."
Jeg vet det.
Du skjønner.
"Vi vil bytte dekk og komme videre."
"Jeg har et sted å være."
"Vet ikke hvor, bestemmer mens du bytter dekk."
"Jeg trenger ikke en sponsor ennå. Jeg ringer om et par år."
Jeg pleide å kjøre mye i fylla.
Bor i Tennessee. "Beruset er fyllekjøring."
Så hvis du skal gjøre det, bli full.
Da får du sove i fengsel.
Ikke sant? De skjønner det.
Hvis du kan bli arrestert for fire øl, hvorfor ikke 14?
Jeg lager ikke lovene. Jeg lever dem.
Du får bare varsler. Ikke kast bort en på pussa.
Hvis du kjører moped de neste to årene,
ha en god historie.
Men jeg er ikke for fyllekjøring. Folk tror det.
Jeg sa bare at da jeg drakk
var det ikke Uber og Lyft. Taxi var upålitelig.
Så hvis du ville drikke, måtte du bare kjøre.
Noen ganger fikk vi en sjåfør,
men de drakk også.
Du hadde bare noen som tok risikoen.
Jeg har en venn uten noe å tape.
Han bare: "Jeg har ikke førerkort."
Jeg hadde aldri en edru venn som ville kjøre meg
som jeg ville henge med.
Venner sa: "Jeg kjører til baren."
Jeg sa: "Nei. Vi prøver å ha det gøy."
Jeg trenger ikke edru øyne på meg hele natten.
Jeg trenger ikke noen som husker alt.
Jeg vokste opp i Alabama. Du kan ikke gå sånne steder.
Du går ikke til baren eller hjem.
Går du hjem for sent, kan du bli truffet av en som fyllekjører.
Jeg må være trygg. Holde meg bak rattet.
Vi har det gøy.
Ok.
Det er ingen T-bane i Alabama.
Jo, men det er en butikk.
Ok. Du skjønner. Og…
Vi har det gøy.
Jeg pleide å røyke mye sigaretter.
Jeg røykte så mye at lungene verket,
og så snuste jeg til lungene ble bra.
Så røykte jeg mens leppa ble bra.
Jeg vapet aldri. Jeg sluttet før vape kom.
En stund var det mange forskjellige.
Det var en vanlig sigarettvape.
Det var en juvel. Noen røkte fra en walkie-talkie.
Husker du det? De røk ut av antennen.
Lagde samme lyd. Det er som…
Det er forvirrende om du har walkie-talkie og vape.
"Får jeg et drag eller får jeg en telefon?"
De blåser også mye røyk.
Jeg var bak en fyren i trafikken, jeg trodde trucken hans brant.
Han satt der og vapet.
Hørte på heavy metal.
Jeg har aldri vært fan.
Jeg liker country. Jeg er country-fan.
Ok. Det høres riktig ut. Var det fire personer? Perfekt.
Greit. Der er det. Der er de.
Jeg elsker country. Ja?
En god countrylåt kan få deg til å mimre om tider du aldri har hatt.
Vi var ikke en innsjøfamilie.
Vi dro aldri dit, men jeg hører en sang om innsjøen:
"Ja. Jeg husker det."
Det var fint.
Vi trengte det, for vi reiste ikke.
Jeg vokste opp i en bobilpark i Alabama, og vi hadde det gøy,
men vet ikke hvorfor de kaller det en park.
Det var ingen karuseller der.
Ingen vannsklie. Vi hadde en og annen sklimatte.
En gammel presenning med oppvaskmiddel.
Vi satte den over en trerot én gang.
Ja. For vi skulle hoppe over det.
Det funker ikke sånn.
Jeg traff roten, jeg reiste meg og fikk jobb.
Jeg er ferdig med å leke.
Jeg er ferdig. Punktum. Jeg har legeregninger nå.
Vet ikke om du har fått en trerot i brystet i 110 km i timen
med et smil om munnen,
men det smilet forsvinner.
Jeg dro ikke camping i oppveksten, jeg vokste opp i bobil,
og vi følte at vi visste…
…hvordan camping var.
Vi bare: "Nei. Vi bor allerede i en bobil."
Vi trenger ikke å ta det ned til et telt.
Vi kjente fattigdom.
Vi ville ikke lære å være hjemløs.
Vi øver ikke på hjemløshet.
Mange tror jeg er hjemløs.
Er jeg i en by med mange hjemløse,
nå jeg henger ute, tror folk at jeg er hjemløs.
Det har skjedd mange ganger.
En gang var jeg ute i Austin i Texas.
Jeg var kledd sånn. Klar for show, og…
Jeg satt på en parkbenk og så ned,
og noen sa: "Unnskyld."
Jeg så opp og det var ei lita jente
med en brun papirpose, og hun sa:
"Vil du ha et smørbrød?"
Ja. Det var veldig søtt.
Og jeg ville ha et smørbrød.
Så det gikk bra. Ikke sant?
Magen min var full, men sjelen min var tom.
Det føltes bra, men ikke om meg.
Jeg sier ikke nei til gratis mat. Jeg er ikke så rik.
Jeg har ikke penger som sier nei til mat.
Det er mange typer penger. Jeg lærte det som barn.
Det er gamle penger, nye penger, blodpenger, narkotikapenger.
Vi hadde ikke noe av det.
Vi hadde "gode penger".
Foreldrene kjøper noe du ikke liker,
de sier: "Vi betalte godt."
Gode penger kjøper det verste også.
Det er aldri bra.
Gode penger kjøper sprayede t-skjorter med navnet ditt på.
Fra Gatlinburg i Tennessee.
Jeg hadde mange t-skjorter med ulver på i oppveksten.
Mamma syns jeg ville se bra ut i ulve-skjorte.
Hun bare: "Jo flere ulver, jo bedre. Ta dem over hele."
Det kan være litt måne der. Gi ulven noe å hyle på.
Jeg hadde lue med navnet mitt malt på.
Det sto "Dusty" her.
Det er bare så jeg ikke ble kidnappet.
Kidnapper ser hatten: "Nei. Familien har ikke penger.
Bare gi ham godteriet.
Han har nok ikke spist godteri på lenge."
Jeg prøver å sette meg i bilen.
De bare: "Nei.
Vi er kidnappere."
Jeg: "Jeg vet. Jeg er et barn.
Prøver å bli tatt her."
Få meg ut av parken en stund.
Det verste med å bo i en bobilpark
var å skrive adressen min på noe på barneskolen.
Jeg var ikke fattig
før jeg måtte skrive: "Nummer 8, Moores bobilpark"
på skolepapirene.
De andre ungene sier: "Bor du i en bobil?"
"Hvorfor er du overrasket?"
Fornavnet mitt er "Dusty".
Og jeg kom på skolen med skjorte fra Nascar.
Og ryggsekken min er fra Marlboro-katalogen.
Det stemmer.
Foreldrene mine røykte nok til at jeg kunne bære bøker.
Få unna litt av røyken. Jeg får lest litt.
Det var sånn vi kjøpte julegaver.
Moren min ga meg en Marlboro-katalog,
jeg merket det jeg ville ha,
hun begynte å røyke.
Hun bare: "Jeg får det."
"Jeg får det."
Jeg henter den.
Du får ikke sånt nå.
Nå belønner de deg ikke for røyking.
Det er synd. Du må finne den på et loppemarked.
Jeg elsker loppemarked.
Ser jeg en, drar jeg. Jeg elsker det.
Jeg var på en nylig, og denne damen hadde salg på DVD-er.
Jeg elsker DVD-er.
Jeg liker å ligge et tiår bak alle andre.
Jeg har begynt med dem nå. Og det passer godt fordi de er billige.
Denne damen hadde salg. Tre DVD-er for fem dollar.
Det er veldig bra.
Så jeg skal få seks av disse. Da kan jeg få 6 for 10.
Tre for fem, to ganger.
Ganske lett. Ja?
Men denne damen forsto ikke sitt egen salg.
Jeg sa: "Hei. Jeg vil gjerne kjøpe disse."
Hun sa: "Hvor mange?"
Jeg sa: "Seks".
Hun sa: "Du vet at det er tre for fem?"
Jeg sa: "Ja."
"Seks for ti."
Hun sa: "Vel, greit."
Visste ikke hva jeg skulle si.
Hun måtte ikke tro at jeg snøt henne.
Jeg sa: "Nei. Det er prisen din. "
"Det er tre for fem, to ganger."
Jeg tror det er avgjort.
Enkel feil. Jeg får det for ti.
Men så hører jeg henne regne der bak. Ikke sant?
Jeg finner ikke på dette. Hun…
Så lukket hun øynene og…
"Greit. Det blir 15 dollar. "
Jeg sa: "Jeg prøver ikke å prute."
"Dette er din pris."
"Det er bare tre for fem, to ganger."
"Hvis du vil, kjøper jeg disse tre, og så tar jeg av hatten…
…og kjøper de andre tre."
Og det fungerte. Skjønner?
Det virket. Ok. Vi har det gøy.
Drar du til en butikk og betaler kontant,
tar de forfalskingspennen, markere sedlene
og så gir de deg kontakt veksel?
Jeg bare: "Få låne pennen ."
Vi stoler ikke på hverandre.
Ja. Jeg vet det er én. Ikke sant?
Jeg prøver å dra herfra med falske.
Vi har det gøy.
Jeg hadde NASCAR-skjorter i oppveksten.
Det er ikke noe galt med det, men jeg hadde så mange
at om jeg måtte kle meg pent,
tok mamma på meg den nyeste av dem.
Jeg sa; "Dette er ikke fint." Hun sa: "Jeg vet."
"Stapp den i."
Det forandrer alt.
Du går fra å jobbe med bilen til kirken da.
Faren min gjør det fortsatt. Han stapper dem stramt.
Veldig stramt. Han lagde v-hals av en høy hals.
Den t-skjorten kommer ut av buksebenet.
Ser brysthår gjennom skjorta.
Han liker University of Alabama.
Han stapper skjortene så stramt at du bare ser "University".
Som om han er for college.
Men han er ikke det. Han ertet meg fordi jeg leste en gang.
Ikke hvordan jeg leste, men fordi jeg gjorde det.
Han sa: "Min sønn leser ikke bøker."
Så jeg sluttet.
Jeg begynte med dop.
Ok. Vi har det gøy.
Jeg gikk ikke på college. Vet ikke om dere skjønte det, men…
Det er fordi jeg måtte betale.
Hadde jeg nok til det som 18-åring,
gjorde jeg det bra nok, og…
Men det trengs ikke for alt.
Jeg visste ikke hva jeg ville, men trengte ikke.
Hvis du vil være lege, advokat, gå på college,
men å bygge veier og hus, trenger vi ikke det.
Vi finner ut av det.
Abraham Lincoln bygde et hus. Gikk han på college?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Jeg er ikke sikker på at han bygde hus.
Det er en ting folk sier.
Og de oppkalte lekene etter ham.
Ikke sant? Dere skjønner.
Vi har det gøy.
Det som var morsomt med å bo i en bobil, var tornadoer.
Ikke sant? Fordi jeg må dra.
Fikk dra til et ekte hus en stund. Jeg elsket det.
Jeg bare: "Se på mursteinene."
Jeg har bare sett murstein på vei gjennom vinduet
med en lapp på.
Sto: "kutt gresset."
Det er slik de gjør det i bobileierforeningen.
Vi har det gøy.
Jeg bor i Nashville nå.
I desember fikk vi orkanvarsel.
Jeg hørte på radio, de sa hva man gjør
på orkanvarselet etter hva slags hus du bor i.
"Hvis du bor i et hus med kjeller, gå til kjelleren."
"Hvis du ikke har kjeller, gå på et bad eller et lite rom."
"Hvis du bor i en bobilpark,
gå til en nabo, eller gå ut og legg deg i grøfta."
Ja. Det er ekte nyheter.
"Hør her. Vi vet ikke hva vi skal si.
Du tok noen dårlige avgjørelser.
Og du må takle det. Vi kan ikke hjelpe."
De bare: "Ja. Jeg vet det regner og grøfta blir full av vann. "
Kom deg ned i den.
Ja. Det er desember. Det blir kaldt.
Du blir nok syk. Kom deg ned.
Vi vet at du ikke har radio der ute.
Du vet ikke når varselet er over, men vær ute til regnet stopper.
Og bare gå ned dit."
Jeg liker at det andre alternativet er å dra til en nabo.
Jeg vet ikke hva slags bobilparker de vet om,
men naboen er også en bobil i alle jeg har sett.
De vil vel at vi skal samles i én
Kanskje det tynger den.
Og hvis vi hadde hus-naboer,
liker de ikke bobilfolk.
Det er ikke: "Kom inn og se på tingene våre."
"Tar ikke orkanen det, får du det neste uke."
Folk som vil at du skal ta av deg skoene før du går inn.
Du kommer til dem, og de: "Kom inn. Kan du ta av deg skoene?"
Jeg bare: "Nei. Jeg drar hjem.
Du skulle sagt det på telefonen. Da kom jeg ikke."
Sitte i sokkene som om vi skulle gjøre yoga.
De sier: "Namaste". Jeg bare: "Nei. Jeg drar."
La meg dra. Men vi var ikke veldig fattige.
Vi hadde ikke alt. Jeg fikk aldri iskrem i oppveksten.
Moren min pleide å helle melk i en bolle,
så ropte hun på meg og sa "Vel, du er for sen."
Bare: "Du kommer vel neste gang jeg roper."
Jeg har ligget i grøfta.
"Det er ikke den nye ulve-skjorten jeg kjøpte."
"Betalte gode penger for den."
Foreldrene ble skilt da jeg var to.
De slåss om foreldreretten, og mamma tapte.
Så jeg måtte bo hos henne, og…
Det er sant. Og…
Vi har det gøy. Denne fyren liker det. Og…
Vi har det gøy.
Foreldre er ikke som da jeg vokste opp.
Spesielt når det gjelder kjæledyr.
I dag kan du høre foreldre si: "Vi må ta katten til dyrlegen."
Da jeg vokste opp, sa pappa: "Vi har ikke katt lenger."
Og den katten var borte.
Jeg kunne ikke engang bli sint. Jeg sa: "Håper vi får en ny."
Han sa: "Vi får se hva som dukker opp."
Fordi vi ikke hadde ekte kjæledyr. Vi hadde fanger fra naturen.
En hund tuslet opp, vi bandt ham til et tre. Ikke sant?
Vi hadde den slemmeste katten du har sett i to uker.
Det var en pungrotte.
Jeg sa vi ikke var lesere,
og det var ikke internett da.
Vi syntes det var en rar rase.
Har du sett en?
Du skal ikke se dem, tror jeg.
Definitivt designet for natten.
Hver eneste jeg har sett i live, vi fikk øyekontakt.
I det øyeblikket sier den til meg:
"Du skal ikke være her ute nå.
Jeg valgte ikke å se slik ut.
Dette er min tid.
Jeg spiser søppelet ditt nå.
Gi meg litt privatliv."
Har du vært hos noen og de har en hund som bjeffer,
som knurrer til deg, og de sier: "Han vil ikke bite"?
"Hvorfor tror du det?
Fordi han aldri har gjort det før? Vel, kanskje i dag er dagen.
Han ser ut som han vil bite."
De bare: "Han kan slikke deg til døde.
Jeg bare: "Til døde?
Hvem sa noe om å dø?
Jeg er bare redd for å bli bitt. Det var du som nevnte død."
Jeg synes det er rart fordi hunden ser ut som den vil bite deg.
Du dukker opp hos noen, og det er en fyr med kniv.
Han gjør bare slik.
De sier: "Han vil ikke knivstikke deg."
Ja. Kanskje han slikker deg til døde.
Ja. Han legger seg om et øyeblikk.
Han er ikke vant til å være rundt folk."
Greit. Takk skal dere ha. Jeg setter pris på dere.
Takk.
Tekst: Tori Lau