‫- ספיישל קומדיה של NETFLIX -‬
‫כולם, קבלו את דאסטי סליי המצחיק!‬
‫טוב.‬
‫אחלה, אנחנו נהנים.‬
‫טוב. אני שמח להיות כאן.‬
‫שמח להיות כאן ולהיות במסע הופעות,‬ ‫ללון במלונות.‬
‫זה כיף, חזרתי למלון. אני אוהב מלונות,‬ ‫אבל אני לא תמיד מקבל את המלונות הכי טובים.‬
‫הייתי במלון לא מזמן,‬
‫היה להם שלט בתוך החדר שבו כתוב,‬
‫"לא אחראים על חפצים גנובים".‬
‫אז לקחתי כמה דברים. אתם מבינים?‬
‫אמרתי, "גם אני לא אחראי‬ ‫ואני בכלל לא עובד כאן". מבינים?‬
‫"אני באמת צריך מנורה עם שקעים חשמליים".‬
‫אתם מבינים?‬
‫נמאס לי לחבר את הדברים שלי לקיר בבית.‬
‫אתם מבינים?‬
‫קשה למצוא מנורה עם שקעי USB. נכון?‬
‫כשאתה מוצא כזו, קח אותה.‬ ‫זה מה שאני תמיד אומר. טוב.‬
‫טוב, אנחנו נהנים.‬
‫אני אוהב להגיד לאנשים‬ ‫שאנחנו נהנים, אתם מבינים?‬
‫אני לא אוהב לשאול.‬
‫הרבה קומיקאים עולים לבמה ושואלים,‬ ‫"אנחנו נהנים?"‬
‫לא אני, אסור לי להסתכן. אתם מבינים?‬
‫אי אפשר לדעת מה יהיה,‬ ‫אני רוצה להגיד לכם שאנחנו נהנים כאן.‬
‫אז יש לי טלוויזיה חדשה.‬ ‫התחדשתי במנורה, יש לי טלוויזיה ו…‬
‫טלוויזיה לא ממלון ו…‬
‫מזמן לא שדרגתי ורציתי להיפטר מהישנה,‬ ‫אבל לא רציתי לזרוק אותה,‬
‫אז החלטתי שאקח אותה לחנות הצדקה "גודוויל".‬ ‫הגעתי לשם עם טלוויזיה ישנה,‬
‫והבחור מ"גודוויל" אמר, "לא".‬
‫הוא אמר,‬ ‫"אנחנו כבר לא מקבלים טלוויזיות כאלו".‬
‫אבל הם קיבלו אותה…‬
‫מאוחר יותר באותו לילה לאחר שהם סגרו.‬ ‫אתם מבינים?‬
‫הורדתי אותה שם.‬
‫לא אקבל דחייה מ"גודוויל",‬ ‫זה מה שאני אומר לכם.‬
‫לא היום ולא באף יום. זו מתנה.‬
‫לא מסרבים למתנה.‬
‫לא קיבלתי קבלה,‬ ‫אז לא אוכל לקבל עליה החזר מס.‬
‫זו תהיה שנה קשה.‬
‫קרה לכם שהבאתם בגדים ל"גודוויל" והם אמרו,‬ ‫"אתה רוצה קבלה?"‬
‫"לא, אני לא רוצה הוכחה‬ ‫שהבגדים האלו היו שלי".‬
‫אתם רואים מה אני לובש,‬
‫תארו לכם מה אני נותן בחינם.‬
‫תארו לכם מה לא מספיק טוב בשבילי.‬
‫קניתי את הבגדים האלו כאן לפני שנה,‬
‫ב"גודוויל" הזה.‬
‫טוב? בסדר.‬
‫אני קונה מסגרות לתמונות ב"גודוויל",‬ ‫לפעמים מוצאים מסגרת במחיר טוב.‬
‫לפעמים יש תמונות של משפחות של אחרים.‬
‫אני לא יודע איך זה קורה.‬ ‫אנשים אומרים, "טוב, סיימתי עם המסגרת הזו,‬
‫ועם המשפחה הזו.‬
‫הם חשובים לי מאוד,‬
‫אבל לא מספיק כדי לכופף את הסיכה מאחור.‬
‫אין לי זמן.‬
‫כן, אכופף סיכות כל היום". טוב.‬
‫אנחנו נהנים. אני…‬
‫אני אוהב לנופף, אני עושה את זה הרבה.‬ ‫אני אוהב לנופף בסוף הבדיחה…‬
‫כדי שתדעו שהבדיחה נגמרה.‬
‫רוב הזמן תדעו, כי תצחקו.‬ ‫בפעמים אחרות אהיה חייב לעשות ככה.‬
‫אני מתעסק בהרבה דברים כאן.‬ ‫אני אוהב לגעת בכובע, במשקפיים, בחגורה.‬
‫אני כמו מאמן בייסבול ו…‬
‫רק מסמן לכם איך לנצח.‬
‫טוב. אנחנו נהנים.‬
‫אני אוהב את הכובע, קניתי אותו ב"גודוויל".‬ ‫לא זה, אלא אחד כזה ו…‬
‫אני אוהב את הכובע, כי הוא משנה אותי.‬
‫הרבה אנשים לא יודעים שזה משנה אותי‬ ‫כי לא ראיתם אותי בלעדיו, אבל…‬
‫אם אסיר אותו, תגידו "הו, בנאדם…‬
‫הוא בטח אוהב מוזיקת רוק".‬
‫נכון?‬
‫אם אחבוש את הכובע תגידו,‬ ‫"לא, הוא אוסף אבנים". (רוק)‬
‫אתם מבינים?‬
‫טוב.‬
‫אם אסיר את הכובע תגידו,‬ ‫"הוא דומה לזמר מלהקת הרוק 'קורן'".‬
‫אחבוש את הכובע ותגידו‬ ‫"לא, הוא מגדל תירס". ("קורן")‬
‫טוב, אנחנו נהנים.‬
‫אם אסיר את הכובע תגידו,‬ ‫"הוא בטח מעשן גראס".‬
‫אם אחבוש את הכובע תגידו,‬ ‫"לא, הוא בטוח מעשן גראס".‬
‫הכובע לא יכול לשנות הכול.‬
‫זה לא כובע קסמים.‬
‫כמה אנשים חשבו שהשיער שלי מחובר לכובע?‬
‫כן, בסדר.‬
‫הרבה אנשים חושבים כך.‬
‫אנשים אומרים לי שאני דומה לפורסט גאמפ‬ ‫לאחר שהוא רץ הרבה זמן.‬
‫אם זה היה סרט חדש, הבדיחה הזו הייתה נהדרת.‬
‫מישהו הגיב לסרטון שלי ביוטיוב וכתב,‬
‫"הוא נראה כמו הבחור שאומר תפילה‬
‫לפני מרוץ של נאסקר".‬
‫אני לא ממש מבין מה זה אומר,‬ ‫אבל אעשה את זה.‬
‫אעשה את זה.‬
‫השיער שלי יפה היום, כי הייתי במלון.‬
‫כשאני במלון, אני משתמש בהרבה שמפו.‬ ‫אתם מבינים?‬
‫כי זה בחינם ו…‬
‫זה מהנה, אבל… אתם יודעים.‬
‫אני אוהב מלונות. אני אוהב מלונות‬ ‫קצת מפוקפקים, מבינים?‬
‫אני אוהב להרגיש שייך.‬
‫אני אוהב להגיע במכונית‬ ‫ולראות אנשים שמעשנים סיגריות.‬
‫אני לא רוצה שאנשים ייקחו מנת יתר‬ ‫בכניסה, אבל…‬
‫אני רוצה שהם יעשו סמים כלשהם.‬
‫אני אוהב לעבור ליד חדר ולהריח משם גראס.‬
‫כך אני יודע מה מותר. אתם מבינים?‬
‫כשיתקשרו אליי מהקבלה בערב ויגידו,‬ ‫"אנו מריחים גראס", אגיד "גם אני.‬
‫זה לא מפריע לי,‬ ‫אבל תודה שבדקתם מה דעתי על זה.‬
‫אודיע לכם אם אצטרך משהו, אבל…‬
‫אל תבואו לפה. אנחנו בסדר".‬
‫הייתי במלון שכלום לא עבד בו.‬
‫המעלית לא עבדה,‬ ‫כשהגעתי לחדר ה-Wi-Fi לא עבד.‬
‫חזרתי למטה ואמרתי שה-Wi-Fi לא עובד.‬ ‫הוא אמר, "כן, זה קצת חלש,‬
‫אבל שם הרשת הוא 'רמדה אין 1'".‬
‫ואז הבנתי למה הוא חלש,‬
‫כי לא היינו ב"רמדה אין".‬
‫ראיתי את "רמדה אין" דרך החלון.‬
‫הוא אמר, "אבל זה עובד מצוין בלובי,‬
‫אולי תשתמש בו בלובי?" אמרתי, "ובכן,‬ ‫מסתבר שאינך יודע למה אני צריך Wi-Fi.‬
‫אני לא עובד על גיליון אלקטרוני, חבר.‬
‫בנאדם, אני לחוץ. אתה מבין? טוב".‬
‫אנחנו נהנים.‬
‫הייתם פעם במלון ישן‬ ‫וחיברתם את המטען של הטלפון לקיר,‬
‫והוא פשוט נפל על הרצפה?‬
‫מה קורה עם התקעים האלו? אתם מבינים?‬
‫מי מרחיב את כל השקעים?‬
‫למה כולם כאלו בלויים?‬
‫למי יש מטענים ענקיים לטלפונים?‬
‫זה מה שאני אומר,‬ ‫יש לי מטען טלפון בגודל רגיל.‬
‫עכשיו אני אפילו לא יוצר קשר.‬
‫מסתובב עם טלפון חצי טעון כל היום.‬
‫אני רק אומר,‬ ‫אל תרחיבו את השקעים ששייכים לכולם.‬
‫ייתכן שאינכם האחרונים שמשתמשים בשקע.‬
‫אני אוהב הטענה הדוקה, אתם מבינים?‬
‫כן, טוב. אנחנו נהנים כאן.‬
‫טוב. אנחנו נהנים.‬
‫הייתי במלון קזינו פעם אחת.‬ ‫הייתי בהרבה מלונות.‬
‫הייתי במלון קזינו והיה שלט בחדר,‬
‫הייתה רשימה של כל מה שאפשר לגנוב‬ ‫וכמה זה עולה, טוב?‬
‫אם תגנוב משהו,‬ ‫הם יחייבו את החשבון שלך.‬
‫כנראה שזה נועד למנוע גנבה,‬
‫אבל היה להם קרש גיהוץ ב-20 דולרים.‬
‫זה נראה לי כמו עסקה לא רעה.‬
‫אני לא קונה הרבה קרשי גיהוץ‬ ‫אז אני לא יודע,‬
‫אבל 20 דולרים, זה נראה לי זול. נכון?‬
‫חוץ מזה, מי מספיק נועז‬ ‫כדי לגנוב קרש גיהוץ ממלון?‬
‫מנורה זה קל, פשוט שמים אותה בתיק.‬
‫אולי לא תיקח אהיל, אבל תיקח מנורה.‬
‫קרש גיהוץ, אתה אומר ביציאה,‬ ‫"לא, באתי עם זה.‬
‫כן, זה באמת דומה מאוד לשלכם…‬
‫אבל אני תמיד לוקח קרש גיהוץ איתי.‬
‫וטוב שכך, כי אין כזה בחדר.‬
‫תבדקו. זה לא שם".‬
‫אני אפילו לא יודע איך לגהץ.‬ ‫כך אני נראה במיטבי, מישהו גיהץ בשבילי.‬
‫לא יודע… אני יודע איך זה עובד,‬ ‫מחברים אותו למנורה ואז…‬
‫עושה ככה, אבל אני לא מצליח להיפטר מהקמטים.‬
‫הרבה מלונות רוצים שתהיה ידידותי לסביבה,‬ ‫לפחות זה מה שאומרים לך,‬
‫אבל הם סתם לא רוצים לכבס מגבות.‬ ‫אתם מבינים?‬
‫זה העניין. הם אומרים,‬ ‫"הצל את כדור הארץ, עשה שימוש חוזר במגבת".‬
‫זה לא מפריע לי.‬ ‫עשיתי שימוש חוזר במגבת במשך זמן כה רב,‬
‫שריח המגבת נדבק לגוף שלי.‬
‫אני צריך לחזור למקלחת‬ ‫רק כדי לשטוף את המגבת.‬
‫אני רק אומר שתמיד הייתי ידידותי לסביבה.‬
‫אנשים אמרו שאני מטונף.‬
‫אני אוהב את המילה "מטונף".‬ ‫זו מילה כיפית, אני אוהב אותה.‬
‫במקום להגיד למישהו שהוא דוחה,‬ ‫תגידו "מטונף".‬
‫זו פגיעה ישירה.‬
‫אבל באופן מוזר, "מטונף" זה גם מחמאה.‬
‫תלוי באווירה.‬
‫אם תקרא למישהו "מטונף" בחדר השינה,‬ ‫הוא עשוי להיות בעניין.‬
‫תגידו, "אתה מטונף".‬
‫מוזר שיש מילה שאומרת שמישהו דוחה‬ ‫וגם עשויה להיות מחמאה, נכון?‬
‫אתם יודעים איזו מילה לא כזו?‬
‫"מגעיל".‬
‫אתה במיטה ואשתך אומרת "דבר מטונף אליי",‬ ‫אתה אומר, "את מגעילה".‬
‫זה לא עובד. הייתי שתיין,‬ ‫אני יודע שזה לא עובד.‬
‫פעם הייתי שתיין ונגמלתי.‬
‫נאלצתי להיגמל כי איבדתי את ההכרה המון.‬
‫אין צד חיובי באובדן הכרה.‬ ‫איש לא אומר, "איבדת את ההכרה אמש,‬
‫אבל תודה על העזרה עם המסים".‬
‫לא ניסיתי לאבד את ההכרה,‬
‫ניסיתי להיות "מסטול משלוש בירות" כל היום‬ ‫וזה קשה אחרי 15 בירות.‬
‫לאחר 15 בירות הן לא משפיעות יותר‬ ‫וצריך לעבור למשהו כבד,‬
‫אתה עושה שוטים.‬
‫אתה עושה כמה שוטים‬ ‫ועובר למה שאני מכנה "הצד האפל".‬
‫המוח מתרוקן, העיניים מתערפלות,‬ ‫אתה מספר לאנשים סודות שלא ידעת שיש לך.‬
‫איבוד הכרה זה כשהמוח אומר‬ ‫"לא, אתה צריך לראות את זה".‬
‫המוח אומר, "איבדתי שליטה על הגוף,‬
‫אבל אמנע ממך לראות מה הוא עומד לעשות.‬
‫תגלה על זה מחר.‬
‫בעבודה.‬
‫אם עדיין תהיה לך עבודה".‬
‫איבדתי את ההכרה הרבה. מתרגלים לזה.‬
‫אבל הפעם הראשונה הייתה מביכה.‬
‫חבר התקשר למחרת ואמר,‬ ‫"איך אתה מרגיש היום?"‬
‫אמרתי, "לא יודע, בסדר.‬ ‫קצת חמרמורת, אבל בסדר".‬
‫הוא אמר, "אספר לך מה סיפרת לי אמש".‬
‫אמרתי, "לעזאזל, אל תספר לי דברים כאלו".‬ ‫הוא אמר, "כן, זה מה שאני מנסה לומר לך".‬
‫מתישהו הפסקתי לפחד מזה.‬ ‫קמתי בבוקר, הבטתי בטלפון ואמרתי,‬
‫"ובכן, אמחק את האנשים האלו מחיי.‬
‫לא יודע איך זה קרה, אבל יהיה קל יותר‬ ‫להכיר חברים חדשים מלהתנצל על זה".‬
‫כמה אנשים מבינים אותי.‬
‫לא כולם מתחברים לזה, אני מבין.‬
‫אמרתי דברים כמו, "אם לא בא להם, לא צריך.‬
‫לא רוצה שיעיפו אותך מחנות כלבו‬ ‫באמצע היום? זה העניין שלך.‬
‫כן, אני רוצה לשתות, אבל צריך לעשות קניות.‬
‫אקנה מכנסים מחויטים, אני הולך לחתונה.‬
‫אם אני עדיין מוזמן".‬
‫אני לא מבין במכנסיים,‬
‫אני לא יודע מה זה "מחויט".‬
‫מעולם לא הבנתי מה זה חאקי. שאלתי חבר‬ ‫"מה ללבוש לחתונה שלך?" הוא אמר…‬
‫"לא יודע, מכנסי חאקי". אמרתי,"בצבע קקי?"‬
‫הבנתם אותי.‬
‫אבל אנחנו נהנים, אתם מבינים?‬
‫כי זה צבע חאקי, זו הנקודה.‬
‫אבל אנחנו נהנים. אל תדאגו.‬
‫שזה לא יטריד אתכם, אנחנו נהנים.‬ ‫נהגתי בשכרות פעמים רבות.‬
‫אני לא מתרברב, אבל הייתי טוב בזה.‬ ‫אתם מבינים?‬
‫התעוררתם פעם בנהיגה?‬
‫איבדתם את ההכרה והתעוררתם,‬ ‫"לעזאזל, אני נוהג.‬
‫איך השתכרתי עד כדי כך?‬
‫לאן אני נוסע?‬
‫יש לי פנצ'ר. אני מקווה שהוא חדש‬
‫ואני לא מנסה לקנות צלחות לגלגלים".‬
‫נכנסתי לחניון, הצלחתי להרים את המכונית.‬
‫הורדתי את הפנצ'ר, אבל לא הצלחתי‬ ‫להרכיב את הגלגל הרזרבי.‬
‫התקשרתי לשירות חילוץ.‬ ‫הבחור הגיע ואמר, "לעזאזל, אתה שיכור".‬
‫אמרתי, "כן, בד"כ אני מחליף גלגל.‬
‫חוץ מזה, התקשרתי לשירות חילוץ,‬ ‫לא לשירות גמילה. אז…"‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אתם מבינים.‬
‫"תחליף גלגל כדי שאחזור לנסיעה,‬ ‫אני צריך להגיע לאנשהו.‬
‫אני לא יודע לאן,‬ ‫אחשוב על זה כשתחליף את הגלגל.‬
‫אני לא צריך ספונסר עדיין,‬ ‫אתקשר אליך בעוד שנתיים".‬
‫פעם נהגתי בשכרות פעמים רבות.‬
‫אני גר בטנסי, שם אומרים שנהיגה בשכרות קלה‬ ‫זהה לשכרות כבדה, אז…‬
‫אם תעשה את זה, תשתכר. אתם מבינים?‬
‫לפחות כך תישן כשתגיע למעצר.‬
‫אתם מבינים? הם הבינו.‬
‫אני תמיד אומר, אם נעצרת בגלל ארבע בירות,‬ ‫למה שלא תשתה 14?‬
‫אני לא קובע חוקים, אלא מנסה לחיות בתוכם.‬
‫אחרי שתי נהיגות בשכרות תקבל שלילה,‬ ‫אל תבזבזו אותם על שכרות קלה.‬
‫אם תנהג בטוסטוס בשנתיים הקרובות,‬ ‫לפחות שיהיה לך סיפור מעניין.‬
‫אני לא בעד נהיגה בשכרות,‬ ‫אנשים חושבים שאני בעד.‬
‫אני לא בעד, אבל כשאני שתיתי,‬
‫לא היו "אובר" או "ליפט",‬ ‫מוניות לא היו אמינות.‬
‫אם רצית לשתות, היית צריך לנהוג. כן?‬
‫לפעמים היה לנו נהג תורן,‬ ‫אבל זה לא אמר שהוא לא שתה.‬
‫זה רק אמר שהיה לך מישהו שמוכן להסתכן.‬
‫יש לי חבר אחד שאין לו מה להפסיד.‬
‫הוא אמר, "אין לי אפילו רישיון נהיגה".‬
‫מעולם לא היה לי חבר פיכח שרצה להסיע אותי‬
‫ורציתי לבלות איתו.‬
‫חברים אמרו לי, "אקח אותך לבר".‬ ‫אמרתי, "לא…‬
‫אנחנו מנסים ליהנות.‬
‫אני לא צריך שהעיניים הפיכחות שלך‬ ‫יבהו בי כל הלילה.‬
‫אני לא צריך שמישהו יסתובב איתי‬ ‫ויזכור הכול".‬
‫גדלתי באלבמה.‬ ‫בטנסי ובאלבמה אין לאן ללכת ברגל,‬
‫לא הולכים לבר ולא חוזרים הביתה ברגל.‬
‫אם תלך ברגל בשעה מאוחרת,‬ ‫אתה עלול להידרס ע"י נהג שיכור.‬
‫שמור על עצמך, שב מאחורי ההגה.‬
‫טוב, אנחנו נהנים.‬
‫טוב. אין רכבת סאבוויי באלבמה.‬ ‫בעצם יש, אבל זה שם של חנות כריכים.‬
‫טוב, הבנתם. ו…‬
‫אנחנו נהנים כאן.‬
‫פעם הייתי מעשן כבד, עישנתי הרבה סיגריות.‬ ‫עישנתי עד שכאבו לי הריאות.‬
‫ואז לעסתי טבק עד שריאותיי החלימו.‬
‫ואז עישנתי עד ששפתיי החלימו.‬
‫לא עישנתי סיגריות אלקטרוניות,‬ ‫הפסקתי לעשן לפני שהן הגיעו.‬
‫היו הרבה סוגים‬ ‫של סיגריות אלקטרוניות, למשל…‬
‫בסגנון סיגריה רגילה, היה "ג'ול".‬
‫יש אנשים שעישנו מתוך "ווקי טוקי".‬
‫זוכרים? הם עישנו מהאנטנה.‬
‫זה אפילו נשמע אותו הדבר.‬
‫זה מבלבל, אם יש לך ווקי טוקי‬ ‫וסיגריה אלקטרונית.‬
‫"אני מעשן או מקבל שיחה?"‬
‫יוצא הרבה עשן מהדברים האלו.‬
‫הייתי מאחורי מישהו בפקק‬ ‫וחשבתי שהטנדר שלו עולה באש.‬
‫הוא עישן סיגריה אלקטרונית.‬
‫האזין לרוק כבד.‬
‫אף פעם לא אהבתי רוק כבד,‬ ‫אני מעריץ גדול של מוזיקת קאנטרי.‬
‫טוב, זה נשמע הגיוני. ארבעה אנשים? מושלם.‬
‫יופי, הינה זה. הינה הם.‬
‫אני אוהב קאנטרי…‬
‫שיר קאנטרי טוב גורם לך להעלות זיכרונות‬ ‫של דברים שלא חווית.‬
‫לא היינו מסוג המשפחות שנוסעות לאגם,‬
‫אבל אני מאזין לשיר קאנטרי על אגם ואומר,‬ ‫"כן. אני זוכר את זה".‬
‫באמת היה כיף.‬
‫היינו זקוקים לזה,‬ ‫כי בילדותי לא טיילנו. גרתי…‬
‫גדלתי בפארק קרוואנים באלבמה‬ ‫ודי נהנינו, אבל…‬
‫לא ברור למה קוראים לזה "פארק",‬ ‫אתם מבינים?‬
‫לא היו שם מתקני שעשועים.‬
‫לא היו מגלשות מים,‬ ‫מדי פעם עשינו "גליצ'ות"…‬
‫על יריעת ברזנט ישן עם סבון כלים.‬
‫פעם עשינו גליצ'ות מעל לשורשי עץ.‬
‫כן, רצינו לקפוץ מעליהם.‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫פגעתי בשורשי העץ, קמתי ומצאתי עבודה.‬
‫כאילו, "סיימתי לשחק כאן.‬
‫סיימתי לשחק בכלל,‬ ‫יש לי חשבונות רפואיים עכשיו".‬
‫לא יודע אם פגעתם בשורש של עץ‬ ‫במהירות 112 קמ"ש על החזה…‬
‫עם חיוך על הפנים, אבל…‬
‫זה ימחק את החיוך.‬
‫לא יצאנו לטיולי מחנאות, כי גדלתי בקרוואן‬
‫והרגשנו שיש לנו מושג…‬
‫מה הקטע של מחנאות.‬
‫"לא, אנחנו כבר גרים בקרונוע.‬
‫אין צורך לרדת לרמה של אוהל.‬
‫אנחנו כבר מבינים בעוני,‬ ‫לא בא לנו לגלות איך זה להיות מחוסרי בית.‬
‫אנו לא מנסים להתאמן על מחסור בבית".‬
‫הרבה חושבים שאני חסר בית.‬
‫אם אני בעיר עם הרבה חסרי בית‬
‫ואני מסתובב בחוץ,‬ ‫אנשים חושבים שאני חסר בית.‬
‫זה קרה הרבה פעמים.‬
‫פעם הייתי באוסטין, טקסס, והייתי בחוץ.‬
‫התלבשתי ככה, הייתי מוכן להופעה ו…‬
‫ישבתי על ספסל בפארק והבטתי למטה,‬
‫ושמעתי את המילים "סלח לי".‬
‫הרמתי את מבטי וראיתי ילדה קטנה,‬
‫היא החזיקה שקית נייר חומה ואמרה,‬
‫"אתה רוצה כריך?"‬
‫כן, זה היה מתוק מאוד.‬
‫ובאמת רציתי כריך, אז…‬
‫זה הסתדר, אתם מבינים?‬
‫בטני התמלאה אבל נפשי התרוקנה, אתם מבינים?‬
‫הרגשתי טוב, אבל לא לגבי עצמי.‬
‫אבל אני לא מסרב לכריך בחינם,‬ ‫כי אין לי כסף. אתם מבינים?‬
‫אין לי מספיק כסף כדי לסרב לכריך בחינם.‬
‫יש סוגים שונים של כסף,‬ ‫למדתי את זה בילדותי.‬
‫יש כסף ישן, כסף חדש, כסף דם, כסף סמים.‬
‫לא היו לנו דברים כאלו.‬
‫היה לנו "כסף טוב", כן?‬
‫זה כשהורים קונים משהו שאתה לא אוהב‬ ‫ואומרים, "שילמנו על זה כסף טוב".‬
‫כסף טוב קונה דברים איומים.‬
‫זה אף פעם לא משהו טוב.‬ ‫כסף טוב קונה חולצות גרפיטי…‬
‫עם השם שלך.‬
‫מגטלינבורג, טנסי.‬
‫היו לי הרבה חולצות עם זאבים בילדותי.‬
‫אימי חשבה שאיראה טוב בחולצת זאב.‬
‫היא אמרה, "שימו כמה שיותר זאבים בחולצה.‬
‫אולי תוסיפו ירח, שתהיה לזאבים סיבה ליילל".‬
‫היה לי כובע בילדותי ושמי התנוסס עליו.‬
‫היה כתוב "דאסטי" כאן.‬
‫רק כדי שלא יחטפו אותי.‬
‫חוטף יראה את הכובע ויגיד,‬ ‫"לא, אין למשפחה שלו כסף.‬
‫פשוט אתן לו ממתקים.‬
‫הוא בטח לא אכל ממתקים מזמן".‬
‫אני מנסה להיכנס למסחרית…‬
‫הם אומרים, "לא!‬
‫אנחנו חוטפים".‬
‫אני אומר, "אני יודע, אני ילד.‬
‫אני מנסה להיחטף.‬
‫הוציאו אותי מפארק הקרוואנים לזמן מה".‬
‫הדבר הגרוע ביותר במגורים בפארק קרוואנים,‬
‫זה לרשום את כתובתי בבית הספר היסודי.‬
‫כי לא הייתי הילד העני‬ ‫עד שכתבתי "מגרש מספר 8…‬
‫פארק הקרוואנים 'מור'",‬ ‫בניירת שלי בבית הספר.‬
‫הילדים שאלו, "דאסטי, אתה גר בקרוואן?"‬
‫אמרתי, "למה אתם מופתעים?" כלומר…‬
‫כלומר, השם הפרטי שלי הוא "דאסטי".‬
‫מדי יום אני בא לביה"ס עם חולצת "נאסקר"…‬
‫ותיק גב מקטלוג של "מרלבורו".‬
‫נכון, ההורים שלי עישנו מספיק סיגריות‬ ‫כדי שאוכל לסחוב כמה ספרים.‬
‫אם תפזרו את העשן, אוכל לקרוא קצת.‬ ‫אתם מבינים?‬
‫כך עשינו קניות לחג המולד.‬
‫אימי נתנה לי קטלוג של "מרלבורו"…‬
‫הקפתי את מה שרציתי,‬
‫היא התחילה לעשן.‬
‫היא אמרה, "אשיג את זה.‬
‫אשיג את זה.‬
‫אשיג את זה".‬
‫לא מקבלים דברים כאלו כיום,‬
‫כיום לא גומלים לך על עישון. אתם מבינים?‬
‫חבל מאוד. צריך למצוא את זה‬ ‫בשוק הפשפשים או משהו כזה.‬
‫אני אוהב את שוק הפשפשים.‬ ‫-כן!‬
‫כשאני רואה כזה, אני נכנס. אני מת על זה.‬
‫הייתי באחד כזה לא מזמן‬ ‫ומישהי מכרה תקליטורי DVD במחיר נהדר.‬
‫אני מת על תקליטורים, כן?‬
‫אני אוהב להיות עשור מאחורי כולם,‬ ‫אתם מבינים?‬
‫אז רק עכשיו נכנסתי לזה ו…‬
‫זה הזמן הנכון, כי הם זולים.‬
‫האישה הציעה מחיר נהדר,‬ ‫שלושה תקליטורים תמורת חמישה דולרים.‬
‫זה מחיר טוב.‬
‫אז אקנה שישה כאלו,‬
‫כך אקנה שישה בעשרה. שלושה בחמישה…‬
‫כפול שתיים.‬
‫די קל, נכון?‬
‫אבל הגברת לא הבינה את המחיר שלה.‬
‫אמרתי לה, "היי, אני רוצה לקנות תקליטורים.‬
‫היא אמרה, "כמה תרצה?"‬
‫אמרתי, "שישה".‬
‫היא אמרה, "אתה יודע שזה שלושה בחמישה?"‬
‫אמרתי, "כן.‬
‫שישה בעשרה".‬
‫היא אמרה, "ובכן…‬
‫כנראה".‬
‫לא ידעתי מה להגיד.‬
‫לא רציתי שהיא תחשוב שאני עובד עליה‬ ‫ואמרתי, "לא, זה המחיר שלך.‬
‫זה שלושה בחמישה, כפול שתיים".‬
‫אז חשבתי שזה סגור. זה באמת מבלבל,‬ ‫ועכשיו אקבל אותם בעשרה דולרים.‬
‫ואז שמעתי אותה מחשבת.‬
‫כן? אני לא ממציא, היא עשתה…‬
‫היא עצמה עיניים ועשתה…‬
‫היא אמרה, "טוב, זה 15 דולרים".‬
‫אמרתי, "שמעי,‬ ‫אני לא מנסה להתמקח איתך, טוב?‬
‫זה המחיר שלך.‬
‫זה שלושה בחמישה, כפול שתיים.‬ ‫אם תרצי, אקנה את השלושה האלו,‬
‫ואז אסיר את הכובע הזה…‬
‫ואקנה עוד שלושה".‬
‫וזה עבד. אתם מבינים?‬
‫זה עבד. טוב, אנחנו נהנים.‬
‫נכנסתם פעם לחנות ושילמתם במזומן‬
‫והם שלפו עט שבודק אם השטר מזויף…‬
‫ואז נתנו לכם עודף במזומן?‬
‫אני תמיד אומר, "תנו לי את העט לרגע.‬
‫אתם לא בוטחים בי, אני לא בוטח בכם. מבינים?‬
‫אני יודע שזה דולר אחד. מבינים?‬
‫לא רוצה לצאת מכאן עם שטרות מזויפים‬ ‫של דולר אחד".‬
‫אנחנו נהנים.‬
‫באמת לבשתי הרבה חולצות "נאסקר" בילדותי.‬
‫אין רע בלבישת חולצת "נאסקר"‬ ‫אבל לבשתי כל כך הרבה כאלו,‬
‫שבכל פעם שהייתי צריך להתלבש יפה,‬ ‫אימי הלבישה אותי בחולצת "נאסקר" הכי חדשה.‬
‫אמרתי, "זה לא יפה". היא אמרה, "אני יודעת.‬
‫תכניס למכנסיים".‬
‫כי זה משנה הכול. נכון?‬
‫אתה עובר מהמוסך לכנסייה‬ ‫כשאתה מכניס חולצה למכנסיים.‬
‫אבא שלי עדיין מכניס חולצה עמוק למכנסיים.‬
‫ממש עמוק,‬ ‫הוא הופך צווארון גולף לצווארון וי.‬
‫החולצה יוצאת מהקצה התחתון של הג'ינס.‬
‫רואים את שיער החזה דרך החולצה.‬
‫אבי מעריץ את אוניברסיטת אלבמה,‬
‫הוא מכניס את החולצה כל כך עמוק‬ ‫ורואים רק "אוניברסיטה".‬
‫כאילו שהוא סתם בעד מכללות.‬
‫אבל הוא לא בעד מכללות.‬ ‫אבי לעג לי כי קראתי פעם.‬
‫לא לאופן שבו קראתי,‬ ‫אלא משום שעשיתי את זה.‬
‫הוא אמר, "הבן שלי לא יקרא ספרים".‬
‫אז הפסקתי.‬
‫נכנסתי לסמים. אתם מבינים?‬
‫טוב. אנחנו נהנים.‬
‫לא למדתי במכללה.‬ ‫אני לא יודע אם כבר קלטתם את זה, אבל…‬
‫לא למדתי, בעיקר כי הייתי צריך לשלם.‬ ‫אם בגיל 18 יש לי כסף למכללה,‬
‫אני כבר מסודר בחיים ו…‬
‫אבל לא צריך את זה לכל דבר.‬
‫לא ידעתי מה רציתי לעשות,‬ ‫אבל לא צריך את זה לכל דבר.‬
‫אם תרצה להיות רופא או עו"ד,‬ ‫ברור שתלמד במכללה. אבל…‬
‫בבניית כבישים ובתים לא צריך מכללה,‬ ‫אנחנו נסתדר. נכון?‬
‫אברהם לינקולן בנה בית. הוא למד במכללה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא יודע. לא בטוח שהוא בנה בית, למען האמת.‬
‫זה סתם משהו שאומרים.‬
‫וקראו לעצי צעצוע על שמו.‬
‫אתם מבינים אותי? הבנתם.‬
‫טוב. אנחנו נהנים.‬
‫הדבר הכי כיפי מבחינתי בפארק קרוואנים‬ ‫היה סופות טורנדו, כן?‬
‫כי עזבתי את המקום.‬
‫עברתי לבית אמיתי לזמן מה.‬ ‫אהבתי לגור בבית אמיתי,‬
‫אמרתי, "תראו כמה לבנים יש כאן".‬
‫ראיתי לבנה רק כשזרקו אותה על חלוני.‬
‫עם פתק.‬
‫"כסח את הדשא שלך".‬
‫כך עושים את זה באיגוד בעלי הבתים הניידים.‬
‫אנחנו נהנים.‬
‫אני גר בנאשוויל, טנסי, עכשיו.‬
‫בדצמבר אחד הייתה לנו אזהרת טורנדו,‬
‫האזנתי לרדיו, הם אמרו לנו מה לעשות‬
‫במהלך אזהרת הטורנדו, לפי סוג הבית שלך. כן?‬
‫הם אמרו, "אם אתה גר בבית עם מרתף,‬ ‫רד למרתף.‬
‫אם אתה גר בבית ללא מרתף,‬ ‫היכנס לחדר האמבט או לחדר קטן".‬
‫הם אמרו, "אם אתה גר בפארק קרוואנים,‬
‫אנו רוצים שתלך לבית של שכן,‬
‫או צא החוצה ושכב בתעלה".‬
‫כן, אלו חדשות אמיתיות.‬
‫הם אומרים, "שמע, מה נגיד לך?‬
‫"לעזאזל, קיבלת החלטות גרועות לאורך הדרך.‬
‫תתמודד עם זה.‬
‫לא נוכל לעזור לך".‬
‫הם אומרים, "יורד גשם…‬
‫והתעלה תהיה מלאה במים.‬
‫פשוט שכב בתוכה.‬
‫כן, עכשיו דצמבר. יהיה קר.‬
‫כנראה תהיה חולה. פשוט שכב שם.‬
‫אנו יודעים שלא יהיה לך רדיו שם.‬
‫לא תדע מתי תיגמר האזהרה, אבל…‬
‫תישאר שם עד שהגשם ייפסק, כנראה.‬
‫שכב שם".‬
‫אהבתי שהאפשרות השנייה היא‬ ‫ללכת לבית של שכן.‬
‫לא יודע איזה פארק קרוואנים הם מכירים…‬
‫אבל בכל פארק קרוואנים שבו גרתי,‬ ‫גם השכן שלי גר בקרוואן.‬
‫הם רוצים שניפגש בקרוואן אחד…‬
‫אולי כדי שיהיה לו משקל.‬
‫אם יש לנו שכנים עם בתים,‬
‫הם לא מסבירים פנים לאנשים מפארק הקרוואנים.‬
‫הם לא יגידו, "היכנסו,‬ ‫תראו את הדברים שלנו.‬
‫אם הטורנדו לא ייקח אותם,‬ ‫קחו אותם בשבוע הבא".‬
‫אלו אנשים שרוצים שתחלוץ נעליים‬ ‫לפני שאתה נכנס, מבינים?‬
‫אתה מגיע לבית ואומרים לך,‬ ‫"היי, היכנס. אכפת לך לחלוץ נעליים?"‬
‫אני אומר, "לא, פשוט אלך הביתה.‬
‫חבל שלא אמרת לי בטלפון,‬ ‫לא הייתי בא לכאן.‬
‫אתה משאיר אותי בגרביים,‬ ‫כאילו שאנחנו עומדים לעשות יוגה".‬
‫הוא אומר, "נמסטה".‬ ‫אני אומר, "נמאסת, הלכתי.‬
‫אני הולך מכאן".‬ ‫אבל לא היינו עניים נורא בילדותי,‬
‫פשוט לא היה לנו הכול.‬ ‫לא אכלתי גלידה בילדותי.‬
‫אימי הייתה שופכת חלב לקערה,‬
‫ואז קראה לי לחדר ואמרה, "ובכן…‬
‫איחרת".‬
‫היא אמרה, "בטח תבוא‬ ‫בפעם הבאה שאקרא לך".‬
‫"שכבתי בתעלה".‬
‫"הרסת את חולצת הזאבים החדשה שקניתי לך.‬
‫שילמתי עליה כסף טוב".‬
‫הוריי התגרשו כשהייתי בן שנתיים,‬
‫ואז היה קרב משמורת ואימא שלי הפסידה.‬
‫אז נאלצתי לגור איתה ו…‬
‫זה נכון. ו…‬
‫נכון. אנחנו נהנים,‬ ‫הבחור הזה אוהב את זה. ו…‬
‫אנחנו נהנים.‬
‫ההורים של היום שונים מתקופת ילדותי,‬
‫במיוחד כשמדובר בחיות מחמד.‬ ‫היום תשמעו הורים אומרים דברים כמו,‬
‫"צריך לקחת את החתול לווטרינר".‬ ‫אבל כשהייתי ילד, אבא שלי אמר…‬
‫"אין לנו חתול יותר".‬
‫והחתול נעלם.‬
‫לא יכולתי אפילו לכעוס.‬ ‫רק אמרתי, "אני מקווה שנאמץ עוד אחד".‬
‫הוא אמר, "נראה מה ישוטט לכאן".‬
‫כי לא היו לנו חיות מחמד אמיתיות,‬ ‫אלא רק אסירים מהטבע.‬
‫אם כלב שוטט אלינו, קשרנו אותו לעץ.‬
‫היה לנו חתול מרושע במשך שבועיים.‬
‫גילינו שזה אופוסום ו…‬
‫אמרתי לכם שאנחנו לא קוראים, ו…‬
‫לא היה אינטרנט פעם,‬
‫חשבנו שזה גזע מוזר.‬
‫ראיתם פעם אופוסום?‬
‫לא נראה לי שאמורים לראות אותם.‬
‫הם בהחלט מיועדים לשעות הלילה.‬
‫כל אופוסום שראיתי בחיים…‬
‫היה בינינו קשר עין.‬
‫באותו רגע האופוסום אמר לי,‬
‫"אתה לא אמור להיות כאן.‬
‫טוב, לא בחרתי להיראות ככה.‬
‫זה הזמן שלי.‬
‫אני אוכל את הזבל שלך כרגע.‬
‫לכל הפחות, תן לי קצת פרטיות".‬
‫הלכתם פעם לבית של מישהו‬ ‫והכלב שלו נבח עליכם,‬
‫הוא נהם עליכם ואמרו לכם, "הוא לא נושך".‬
‫"למה אתה חושב ככה?‬
‫כי הוא לא עשה את זה בעבר?‬ ‫אולי היום זה היום.‬
‫כי נראה שהוא רוצה לנשוך". נכון?‬
‫הם תמיד אומרים, "ובכן,‬ ‫ייתכן שהוא ילקק אותך למוות".‬
‫אמרתי, "מוות?‬
‫מי דיבר על מוות?‬
‫אני דואג שינשכו אותי,‬ ‫אין לי מושג למה דיברת על מוות".‬
‫אני חושב שזה רעיון מוזר,‬ ‫כי נראה שהכלב רוצה לנשוך אותך. נכון?‬
‫אם תגיעו לבית של מישהו ותראו בחור עם סכין…‬
‫והוא פשוט עושה ככה.‬
‫הם אומרים, "הוא לא ידקור אותך.‬
‫כן, ייתכן שהוא ילקק אותך למוות.‬
‫כן, הוא יירגע בעוד דקה.‬
‫הוא פשוט לא רגיל לחברת אנשים".‬
‫טוב. תודה רבה, אני מעריך אתכם.‬
‫תודה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬