A NETFLIX STAND-UP KÜLÖNKIADÁSA
Mindenki köszöntse a fantasztikus Janelle Jamest!
Sziasztok!
Ez nekem szól?
Köszönöm.
Ennyi energiátok van? Én kimerültem.
Kint elég kimerítő, ti meg itt kurvára… Értékelem.
Mi, odakint.
Egy kicsit… Tudjátok?
Oké? Kint?
Felépítettük.
Felépítettük a fejünkben, amíg bent voltunk.
Kicsit túlértékelt.
Kicsit kimerítő, ahogy mondtam.
Felépítették. Hazudtak. Azt mondták, tivornya lesz.
Ezt mondták.
Mint a dübörgő '20-as évek.
Ezt mondták.
Különböző variánsok, emberek verekednek a repülőn meg minden.
Már a buszosok is repülnek.
Ez történik. A buszosok. A légitársaságokat megviselte a karantén.
Azt mondták: „Ki akarja 20 dollárért megjárni Cabót?”
A buszosok hallották,
bepakolták a kurva sporttáskájukat,
és irány az ég.
Mind tudjuk, mi megy a Greyhound buszokon…
Most 9000 méteren történik ugyanez.
Most is ez megy. Elég tré.
Mindenki Bezost meg a rakétáját figyelte. Magasabbra kell mennünk a buszosoknál.
Ez lesz a következő.
A kibaszott „Amazon Air”.
Okos.
Nem járt az űrben.
Oké? Nem járt az űrben.
Nem szeretem, mikor a gazdagok össze-vissza beszélnek,
nekünk meg be kéne vennünk, hogy igaz, mert van pénzük.
Nem járt az űrben.
Javítsatok ki, ha tévedek. Az űr…
Ez az űr. Ugye?
Ilyen, ha az űrben jársz. Ugye?
A csávó meg…
„Egy kismadár!” Nem járt az űrben.
Ez nem…
Nem tetszik. Hazudik.
A karantén alatt nem csináltam lószart se.
Nem lettem jobb ember, nem olvastam, nem tanultam hangszeren. Semmi.
Azt hittem, meghalok. Miért csinálnék bármit?
Minek?
Sokan mondták: „Tuti csomó viccet írtál.”
„Nem. Jézus várt meghallgatásra. Nem…
Kivoltam, a Bibliát olvastam. Miről beszélsz?”
Aki jobb ember lett a karantén alatt, az szociopata.
Ha a te agyad nem üvöltött úgy hónapokig, mint az enyém akkor…
Az enyém üvöltött.
Van, hogy megpróbáljátok becsapni Istent,
úgy tesztek, mintha sose csináltatok volna mást?
„Amikor csak gondolod, Uram.” Így.
Ezt csináltam a karantén alatt. „Basszus, én készen állok.”
Félelmetes volt ez a szar.
Régen imádtam Jézust.
Imádtam Jézust.
A barna hajú, kék szemű Jézust.
Akinek kockás a hasa.
CrossFit Jézus.
Tudjátok, miről beszélek. Imádtam Jézust.
A Virgin-szigetekről jövök, nálunk Jézus fehér.
A nagyanyám házában
minden szobában függött egy kép a fehér Jézusról.
Téged nézett, miközben szartál.
Fura volt.
Emlékszem, volt egy nagy Jézus-képe a nappaliban.
Egyik nap ültem, néztem, nagyanyám mögém lép,
és azt mondja: „Sose felejtsd el,
Jézus mindig figyel téged.”
Mire én: „Ó, te jó ég!”
Hagyd abba, Jézus!
Te jó ég!
Milyen elbaszott vallás.
Miért ilyen jó pasi Jézus?
Mi ennek az értelme? Nem értem. Azt mondják, ne gondolj a szexre,
erre minden vasárnap bámulhatod a szexi istent. Őrület.
„Ereszkedj térdre, és imádj engem!” „Azt éppen nem bánom.”
Kockás has harminc felett? Tényleg isten…
Okkal dicsőítjük.
Élveztem a karantént. Minden tetszett.
Szerettem otthon lenni. Szerettem a maszkot. Nem tudom, az emberek
miért akartak úgy megszabadulni tőle. Szerettem a maszk anonimitását.
Nem vagyok híres, de akkor sem akarok beszélni senkivel.
Imádom. Felteszed a maszkot meg a napszemüvegedet,
és te vagy az egyik bosszúálló. Mi ebben a rossz?
Senki nem tudja, milyen bűntényt derítesz fel.
Szexi.
A férfiak a homlokomról próbálják eldönteni,
csinos vagyok-e.
Király volt.
Számolgatják a homlok-szemöldök arányt.
Vágjátok? Ez…
Elmegyünk egymás mellett az utcán a legjobb barátommal,
és nem szólunk egymáshoz.
„Téged láttalak a boltnál?” „Nem…”
Senki nem csevegett.
A csevegésnek befellegzett, ahogy annak az 500 000 szerettünknek is,
de mi túléltük.
Mi… Ne…
Most már késő. Elbasztuk.
Túl késő. Ne sóhajtozzatok!
Ne sóhajtozzatok!
Elbasztuk. Ha a covid próbatétel volt,
akkor elbuktunk.
Nem? Vannak itt nélkülözhetetlen dolgozók? Tanárok? Ápolók?
Nem tudom, hogy nem vágtátok el valaki torkát.
Rosszul bántunk a nélkülözhetetlen dolgozókkal.
Nem minden hősnek van köpenye, de úgy tűnik, védőfelszerelése sem.
Szemeteszsákban és papírmaszkban dolgoztak.
Elképesztő.
Szóval ha most elvágnátok… Az is oké.
Ha a Trónok harca lett volna,
akkor ők lennének a frontvonalban…
Őket találják el a nyilak.
Csak kirugdostuk őket: „Menjetek, nézzétek meg, mi van!
És hozzatok thai kaját!”
Egyedül tartottam életben a gazdaságot.
Szívesen.
Mindent megvettem. Annyit vásároltam.
Sose vettem több ruhát, amiben kevesebb helyre mehetek.
Mit gondoltam? Hova mennék?
Annak vásároltunk, akivé válni akartunk,
ha a karantén véget ér.
Az új önmagunknak.
Ugye? Szerintem az új önmagam egy prosti.
Vettem bralette-et.
Bralette, bevágós rövid naci, tiszta 2021.
Így nyomjuk.
Sok időt töltöttem a gyerekeimmel. Szuper volt.
Régebben ez nem gyakran fordult elő.
Nem. Az utcán voltam.
Pattogtattam a vicceket, és…
Szóval jó volt időt tölteni velük.
Ez volt a legjobb a karanténban. Emlékeztek az elejére?
Amikor minden celeb először találkozott a gyerekével?
Emlékeztek?
Nem is tudtuk, hogy van gyereke, erre a TikTokon táncol vele.
A gyerek meg: „Ki a franc ez?
Hol van Consuela?”
Két kamasz fiam van.
Nagyon sajnálom őket.
Ez az első recskák ideje.
És erre folyamatosan otthon vagyok,
igyekszem jó fej lenni, bepótolni mindent. Szóval ki nem állhatnak.
Folyton rugdosom az ajtót: „Filmezünk.
Mit csináltok? Fejezzétek be! Megnézzük a Lelki ismeretek-et.”
Ez vagyok én.
„Na ki vett kirakóst?” Ezt csinálom.
Ki nem állhatnak.
Sokat megtudtam róluk. A fiatalabbnak is fasza van.
Nem tudtam.
Nem tudtam, hogy fasza van.
Azt mondják, egy pillanat és lemaradsz. Nem tudtam.
Az ágyam szélén ültem,
és átszaladt előttem a fürdőszobából a…
Elfelejtett törülközőt vinni. Én meg:
„Mi a franc volt ez?”
Eldobtam az agyam.
Ez egy fasz. Micsoda?
Mi van?
Ilyen faszhoz munka kell.
Oké?
Nem járkálhatsz ilyen fasszal, ha nincs kereseted. Tiszteletlenség.
Régen fütyije volt.
Mikor legutóbb láttam, még fütyi volt.
Kicseréled a pelenkát, és gitározol a fütyülőn.
Vannak itt szülők?
Ez a legjobb egy kisfiúban.
A fütyin. Néha bejön a dob.
Lényeg, hogy büszke vagyok rá. Jól tolja.
Büszke vagyok.
Kis faszom, mint az anyukája.
Jól tolja. Az én fiam.
Az én fiam.
A nagyobbikat rajtakaptam, hogy pornót néz.
Ezért nem voltam soha otthon. Ki akar…
Mindegy, lényeg…
hogy pornót néz. Ahogy mondtam, kamasz.
Nem akartam letolni. Nehogy komplexusa legyen.
Szexpozitív vagyok. Nem csak a fehér nők lehetnek. Értitek?
Nem csak ők.
Annak idején én is ledobtam a melltartót.
Szóval nem akartam kiakasztani. Szerintem jól kezeltem.
Csak elsétáltam, és azt mondtam,
„Láttam.” És mentem is tovább.
Laza anyuka. Így csináltam.
„Láttam.”
Meg sem álltam.
Aztán visszajöttem, és azt mondtam: „Nem néznél feketéket?
Mi a francot művelsz?”
Észre sem vettem volna, hogy pornót néz,
ha nem ragyog le az alabástrom bőr a kurva iPadről.
Ha feketéket néz, most nincs bajban.
„Mit művelsz?
Hadd küldjek pár tippet! Ebben a házban fekete pornót nézünk.
Hát így neveltelek?
Mit művelsz?
Mi ütött beléd?”
Ha a gyerekeim szexualitására gondolok…
Nem érdekel, heterók-e vagy melegek.
Nem érdekel. Csak ne legyenek perverzek!
Ne legyenek perverzek, de ez történik,
ha a gyerek túl korán lát dolgokat a neten,
és az agya… A szinapszis szinapszol.
És perverz lesz.
Isten ments, hogy valami lábfetisiszta legyen.
Mi van?
Mindenki azt csinál, amit akar, de ez rémes.
Voltatok már lábfetisisztával?
„Mutasd azokat a lábujjakat!” „Uram!”
„Ha nem mész alá a…
Abbahagynád? Jó ég!”
Hagyom, hogy szopogassák, de közben elítélem őket.
Az én fiam nem.
Nem akarok lábfetisisztát a családban.
Vagy lehet belőle olyan szerencsétlen,
aki nem mer a lányokkal beszélni, és robotpinát dug.
Láttam egy dokumentumfilmet.
Minden dokumentumfilmet láttam. Másfél évig voltam otthon.
Jönnek a robotok.
Aztán elmennek. Mindegy…
Hé!
Jönnek a robotok.
Fejlettek, úgy néznek ki, mint a nők,
nem híznak meg, mert nem esznek bagelt.
Elméletileg tökéletesek, ami oké. Hadd jöjjenek!
Az én bajom az,
hogy valahányszor van egy ilyen fejlesztés a férfiaknak,
mindig az a felhangja:
„Nők, jobb, ha vigyáztok!
Kapjátok össze magatokat, mert lecserélnek!
A férfiaknak nem lesz szüksége rátok.” Én meg: „Mikor? Siessetek!
Gyerünk! Dugjatok robotokat!
Hagyjatok minket békén! Mikor lesz már?
Ne csak fenyegessetek a szép jövővel!
Miről beszéltek? Dugjátok a robotokat!” A férfiak furcsák.
Olyan furák. Van dildóm, de nem teszek rá arcot.
Mi van veletek?
A gyerekeim jól viselték a karantént.
Büszke vagyok rájuk.
A nagyobbik fiam sportoló,
de most nem tudott edzeni.
Nem dumálhatott a haverokkal, nem tapizhatott csajokat.
Semmit nem csinálhatott, amit a kamaszfiúk szeretnek.
Jól kezelték. Hordták a maszkot.
Nem csak ők. A barátaik is.
Tartották a távolságot. Megtették, amit meg kellett.
Kész őrület volt,
hogy komoly felnőttek kiakadtak, mert nem mehettek a Chili'sbe.
Mindenki úgy tesz, mintha réges rég lett volna,
pedig nem.
Biztos van itt, aki rajong a sült hagymarózsáért, de…
Tudom, nem ott adnak hagymarózsát, de ők is bűnrészesek.
Lényeg, hogy nem tudunk áldozatokat hozni, ami szívás.
Az egész olyan kiábrándító volt.
Nem mintha bíztam volna az emberiségben,
de rosszabb volt, mint gondoltam.
Nem tudunk áldozatokat hozni.
Emlékeztek, amikor a franciákra haragudtunk?
Azt mondom, „mi”, de a fehérekre gondolok. Haragudtunk a franciákra.
Emlékeztek rá? „Kurva franciák!”
„Kurva francia saláta!” Emlékeztek? Leszoktunk a francia salátáról?
Nem. Csak megváltoztattuk a nevét.
Még a salátát sem tudtuk feladni pár hónapra. Mi ez?
A Chick-fil-A-ben is vannak melegek. „Azok a csirkefalatok…
A polinéz szósz…
Mintha ott lennél.”
Kibaszott lúzerek. Fura.
Rövid idő alatt annyi minden történt.
Ti nem vagytok kiakadva? Én ki vagyok.
Látszik rajtam a posztkarantén energia? Mániákus vagyok, de…
Sok a szar. Sok szarság történt.
A kormány úgy volt: „Mondjuk el gyorsan az ufókat is!”
Megtörtént.
Gyorsan ezt is elmesélték.
„Amúgy igaz volt.” Így csinálták.
Szívás, mert odavagyok az ufókért.
És lemaradtam róla, mert a fertőtlenítőmet fertőtlenítettem.
Túl sok.
A karantén alatt elvesztettem a testvéremet.
Nem a covid miatt. Összeesküvés-elméletekben hisz,
megszűnt létezni.
Meg is halhatott volna. Nem ismerem a fickót.
Idegesítő vele beszélgetni.
Nem tudom, mit akar.
Mit akarnak ezek? Nem tudom, mit kezdjek vele.
Mindenre azt mondom: „Igazad van.” Szerintem ezt akarják.
Hogy igazuk legyen.
Idegesítő vele beszélni. QAnon, valaki?
Lehetetlen. A kedvencem…
Mindenhol ott vannak. A kedvenc QAnon összeesküvésem…
Mindet követem, annyira viccesek.
Még mindig Trump van a Fehér Házban.
Joe Biden arcot cserélt…
Trumppal, és Trump van a Fehér Házban, Biden-maszkban,
vagy valami hasonló.
És nem csak az útszéli őrültek hisznek benne.
Tanárok és ügyvédek is.
A pénztárnál mögötted álló csávók ebben hisznek
teljes szívükből, és…
Emlékeztek a nőre, akinek letépte a majom az arcát?
Valaki?
Az volt az első arcátültetés.
Hol mutatták meg? Oprah Winfrey műsorában.
Emlékeztek?
Amikor fellebbentették a fátylat… Emlékeztek? Fellebbentették.
A taps is félrecsúszott. Az emberek nem tudták…
„Kész is van? Várunk még valamire?”
A fátyol mögött elég elbaszottul nézett ki.
Az emberek azt hiszik, megvan a technológia hozzá…
Valami John Travolta és Nic Cage szarságban hisznek,
teljes szívükből.
Nem értem, de…
A lényeg, hogy a tesóm idegesítő.
Azt mondja: „Egy pennsylvaniai pizzériában pedofilok vannak.”
Elég tág.
Miről beszélsz? Mit jelent ez?
„Pizza…” Telebeszélik a fejedet.
Azt mondod: „Pedofilok vannak…” Már te vagy az őrült.
Ezt akarják.
„Pedofilok egy pennsylvaniai pizzériában.”
Én meg: „Jól van. Már veszem a cipőmet.
Induljunk!
Mentsük meg a gyerekeket!”
Valami akció. Valami terv.
Ennyit kérek.
De csak ott ül. Nem tudom, mit kezdjek vele.
Nem tudom.
Csodálom a Capitolium megostromlóit.
Itt már van akció.
Ők bezzeg meglépték.
Voltak ötleteik.
És nem ültek ölbe tett kézzel. Piros pont.
Ötezer ember megrohanta a Capitoliumot.
Ötezer fehér ember…
megrohamozta a Capitoliumot. Őrület.
Tudjátok, milyen nehéz 5000 embert rávenni bármire?
Csoportos foglalások.
Telekocsi, meg minden szar.
Három barátommal nem tudok úgy nyaralni, hogy ne válnánk ellenségekké.
Vicceltek? 5000 ember?
Ötezer ember?
Én meg: „Ribi, azt mondtam, a strandon akarok inni,
és néha dugni egyet. Mit keresek egy drótkötélpályán?
Kurvára utállak.
Mi a… Mi ez?”
Ezek a hazafiak nem.
Ugye?
Ők megcsinálták.
Mindenkinek volt feladata.
Úgy teszünk, mintha rég lett volna.
Pedig szinte tegnap volt.
Mindenkinek volt dolga.
„Ráfingsz Pelosi asztalára.
Én leszarom a zászlót,
aztán a Chili'sben találkozunk.” Megcsinálták.
Piros pont.
Feketeként őrületes volt nézni.
Ugye, maroknyi fekete közönség?
Őrületes nap volt.
A feketék bántalmazó kapcsolatban vannak Amerikával.
Történik valami, erre azt mondják, az ellenkezője történt.
A Capitolium ostromának az a narratívája,
hogy osztálykirándulás volt felnőtteknek…
mert 5000 ember szeretett volna az elődeinkről tanulni,
és Washington belvárosában időzni kicsit.
Ezt mondják nekünk.
Pedig a saját szemünkkel láttuk.
Ehhez mit…
Vadul néztük a tévében ezt a szart.
Mi, feketék, mindenféle érzelmen mentünk keresztül. Ugye?
- Igen. - Aha.
Az első: „Mindjárt lelövik őket.”
Második: „Lőjétek már le őket!
Lőjetek!
Kurvára lőjetek már!”
Harmadik: „Ezek nem lövik le őket.”
Negyedik: „És ha én lennék ott? Vagy te? Ha mi…”
Ezek baszakodnak velünk.
Baszakodnak velünk.
Jóvátételt kértünk. Erre megszabadultak Jemima nénitől.
Ki a franc…
kérte?
Nem Jemimára gondoltunk. A feketék lejöttek a fruktózról.
Most már juharral toljuk. Juharsziruppal. A osztály, B osztály.
Annyit hallani az eltörlés kultúrájáról, de csak Jemimát törölték el.
Teljesen kitörölték.
Pedig csak csinálta a dolgát, képviselte a kövér ribiket.
Senki nem ezt kérte.
Micsoda szarság.
Sok minden megváltozott,
de a férfiak bátorsága nem. Nekem nem hiányzott
a férfiakkal kapcsolatos semmilyen interakció.
Nem vagyok férfigyűlölő.
Tudom, most ez a divat. Nem vagyok az.
Mindig a legjobbat feltételezem.
Biztos nem tudják,
milyen kurva furcsán és ijesztően viselkednek.
Hinnem kell benne, különben nem mennék sehova.
Szerintem legtöbb nő így működik.
„Tudom, hogy van pár rendes férfi.”
Ezt gondoljuk, hogy élni tudjuk az életünket.
„Azt hallottam, a húgom férje az.
A testvére… ő jó ember volt.”
Így csináljuk.
„Hallottam egyszer… Már nem él, de tudom, hogy…”
Humorista vagyok.
Uberrel utazom.
Néha későn, hajnali három körül érek haza. Hogy merek? Tudom.
A sofőr megáll a ház előtt. Hajnali három van.
Azt mondja: „Egyedül laksz itt?”
Miért mondod ezt? Nem tudod, hogy ijesztő?
Sokszor előfordult velem. „Egyedül élsz itt?”
Tíz perc hallgatás után ez jut eszedbe,
méghozzá pont akkor?
Mi jön ezután? Muszáj hazudnod.
Azt kell mondanod: „Nem. A két férjemmel élek.
Meg a pitbulljainkkal.
Van egy kiképzőközpontunk, ha benéznél.”
Idegesítő, mert imádom az Ubert.
Úgy teszek, mintha gazdag lennék. Beszállok. „Gázt!”
Imádom, de elrontják.
Szeretnék elbóbiskolni az Uberben, de nem lehet.
Férfi sofőr mellett nem. A hölgyek tudják. Nem alhatsz. Egy szemhunyást sem.
Néha kifogok egy női sofőrt.
Felugrik a kis kép. Látom, hogy nő.
Rágyújtok egy dzsointra. Ellazulok. Imádom.
Férfi sofőrrel nem. Nem lehet.
Muszáj…
Látniuk kell a szemed fehérjét.
Ébren kell maradnod, és ezt nekik is tudniuk kell.
A testtartás és a…
Szeretem fel-le húzni az ablakot.
Fázom? Melegem van?
Fő, hogy nem alszom.
Néha púzok… „Ez én voltam.
Én voltam. A maga helyében nem érnék hozzám, uram.
Ez nedves is volt.
Tisztára megerőszakolhatatlan vagyok.”
Életben kell maradnom.
Csak egyszer aludtam el férfi sofőr mellett.
Csak egyszer. Azért emlékszem rá.
Szóval aludtam, és…
Van, hogy az Esküdt ellenségek megy a fejetekben?
Azt hittem, a rádió, olyan tiszta volt.
De az agyam riasztott. „Mit művelsz?”
Tudod?
Persze a perverz pont engem bámult, és nem nézett félre. Tuti gyilkos.
Tuti gyilkos.
A normális ember, ha rajtakapják, hogy bámult:
„Bocs.”
Zavarba jön. Nem. Ő csak…
New Yorkban élek, úgyhogy…
Értitek? De nem nézett félre.
Tíz percen keresztül néztünk farkasszemet. Én meg hátul fingtam az életemért. Őrület.
Nagyon köszönöm.
A feliratot fordította: Kondi Viktória