Toivottakaa tervetulleeksi hulvattoman hauska Janelle James!
Hei!
Minulleko?
Kiitos.
Mistä saitte näin paljon energiaa? Olen uupunut.
Elämä on uuvuttavaa, ja olette niin vitun… Arvostan sitä.
Olemme ulkona.
Se on vähän… Tiedättekö?
Eikö totta? Ulkona olo?
Siitä tuli hohdokasta.
Loimme siitä mielikuvan sisällä ollessamme.
Se on vähän yliarvostettua.
Vähän uuvuttavaa, kuten sanoin. Tiedättekö?
He loivat odotuksia. Sanoivat, että juomingit seuraisivat!
Niin he sanoivat.
Samoin kuin 20-luvulla.
Niin he sanoivat.
Virus jatkaa muuntautumista ja ihmiset tappelevat lentokoneissa.
Lentokoneissa on bussiväkeä.
Siitä tässä on kyse. Siellä on bussiväkeä.
Lentoyhtiöt kärsivät karanteenista.
He kysyivät: "Kuka haluaa menopaluulipun Caboon 20 dollarilla?"
Bussiväki kuuli sen,
pakkasi merimiessäkkinsä -
ja lähti taivaalle.
Kaikki tietävät, mitä Greyhound-busseissa tapahtuu…
Nyt se tapahtuu 10 kilsan korkeudessa.
Se tapahtuu nyt. Se on syvältä.
Kaikki mollasivat Bezosta raketista,
mutta hän tietää, että bussiväki tekee tuloa.
Siitä tässä on kyse.
Hän rakentaa "Amazon Airia".
Fiksua.
Hän ei mennyt avaruuteen.
Ei todellakaan.
En pidä siitä, kun rikkaat sanovat jotain,
ja meidän pitäisi uskoa, että se on totta, koska heillä on rahaa.
Hän ei mennyt avaruuteen.
Korjatkaa, jos olen väärässä. Avaruus on…
Se on avaruus.
Siltä se näyttää.
Tyyppi näytti tältä…
"Lintu!" Hän ei mennyt avaruuteen.
Se ei ole…
En pidä siitä. Hän on valehtelija.
En tehnyt karanteenissa paskan vertaa.
En parantanut itseäni, lukenut kirjaa,
opetellut soittamaan soitinta.
Luulin kuolevani. Miksi tekisin mitään?
Miksi tekisin mitään?
Ihmiset olivat varmoja, että kirjoitin kasoittain vitsejä.
"Ei. Koe-esiinnyin Jeesukselle. En kirjoittanut…"
Menetin hermoni Raamattua lukiessa. Mitä tarkoitat?
Ne, jotka olivat karanteenin jälkeen parempia ihmisiä, ovat sosiopaatteja.
Jos aivonne eivät huutaneet kuukausia, kuten minun…
Se on totta.
Oletteko yrittäneet huijata Jumalaa aivoillanne -
ja käyttäytyä kuin olisitte tehneet sitä koko ajan?
"Kun olet valmis, Herra." Se olin minä.
Se olin minä karanteenissa. "Paska. Valmiina lähtöön."
Se oli pelottavaa.
Rakastin ennen Jeesusta.
Tapasin rakastaa häntä.
Ruskeatukkaista, sinisilmäistä Jeesusta.
Sitä, jolla on vatsalihakset?
CrossFit Jeesus.
Tiedätte, mistä puhun. Rakastin Jeesusta.
Olen saarilta, ja siellä valkoinen Jeesus on kaikkialla.
Isoäidilläni oli -
valkoisen Jeesuksen kuva talon jokaisella seinällä.
Jeesus katsoi vessassakin.
Se oli outoa.
Hänellä oli iso Jeesuksen kuva olohuoneessa.
Eräänä päivänä istuin tuijottaen sitä, ja hän tuli taakseni -
ja sanoi: "Aivan. Älä koskaan unohda,
että Jeesus tarkkailee sinua aina."
Mietin: "Voi luoja."
Lopeta, Jeesus.
Voi luoja.
Tämä uskonto on aivan sekaisin.
Miksi Jeesus oli niin kuuma?
Mitä järkeä siinä on? Kirkko kieltää ajattelemasta seksiä,
mutta tuijotamme seksikästä jumalaa sunnuntaisin.
Se on hullua.
"Polvistu ja palvo minua." "Mielihyvin."
Vatsalihakset kolmekymppisenä? Se jumala -
ansaitsee palvontaa.
Nautin karanteenista. Pidin kaikesta.
Tykkäsin olla kotona.
Pidin maskeista. En tiedä, miksi ihmisillä -
oli niin kiire päästä eroon niistä.
Pidän niiden tarjoamasta anonymiteetistä.
En ole kuuluisa, mutta en halua puhua kenellekään.
Rakastan sitä. Maski ja tummat aurinkolasit päässä -
on Kostaja kaduilla. Mikä siinä on vikana?
Kukaan ei tiedä, mitä rikoksia ratkaiset.
Se on seksikästä.
Kaipaan miehiä, jotka yrittävät selvittää, olenko nätti otsani perusteella.
Tiedättekö?
Miehet yrittivät -
laskea otsan ja kulmakarvojen suhdetta.
Tiedättekö? Se oli…
Tulee ikävä sitä, kun ohitti parhaat ystävät kadulla,
eikä sanonut mitään.
"Olitko sinä kaupan liepeillä?" "En."
Jutustelu oli kuollut. Eikö niin?
Viimein jutustelu oli kuollut -
ja samoin 500 000 läheistämme,
mutta me selvisimme.
Selvisimme… Älkää…
Nyt on liian myöhäistä välittää. Me mokasimme.
On liian myöhäistä välittää. Älkää.
Älkää.
Me mokasimme. Jos Covid oli ihmiskunnan testi,
me epäonnistuimme.
Onko täällä keskeisiä työntekijöitä? Opettajia? Sairaanhoitajia?
En tiedä, miten ette alkaneet puukottaa ihmisiä.
Teitä kohdeltiin surkeasti.
Kaikilla sankareilla ei ole viittoja, eikä ilmeisesti myöskään henkilönsuojaimia.
Heille annettiin roskapusseja ja paperimaskeja.
Se oli uskomatonta.
Joten jos alatte puukottaa… Ei haittaa, jos tulitte sitä varten.
Jos tämä olisi Valtaistuinpeli,
keskeiset työntekijät olisivat sodan etulinjassa…
Ja saisivat nuolista.
Potkaisimme teidät pihalle käskien selvittää tilanteen.
"Tuo tullessasi thairuokaa."
Pidin talouden yksin pystyssä.
Ei kestä kiittää.
Ostin kaikkea. Ostin niin paljon.
En ole ikinä ostanut vaatteita käydäkseni vähemmän ulkona.
Minne luulin meneväni?
Kaikki shoppailivat ihmiselle, jonka luulivat odottavan -
karanteenin päätyttyä.
Eikö niin? Uusi minä.
Eikö niin?
Luulen, että uusi minä on huora.
Ostin bralette-rintaliivejä.
Braletteja, pyöräilyshortseja, kaikki tältä vuodelta.
Elämä on makeaa.
Sain viettää aikaa lasteni kanssa. Se oli siistiä.
En tehnyt sitä paljon aiemmin.
En niin. Olin kaduilla.
Lauoin näitä vitsejä ja…
Oli mukava viettää aikaa heidän kanssaan.
Se oli parasta karanteenissa. Muistatteko alun,
kun julkkikset tapasivat lapsensa ensimmäistä kertaa?
Muistatteko?
Ihmiset, joilla ei tiennyt olevan lapsia, tanssivat TikTokissa heidän kanssaan.
Lapsi miettii: "Kuka vittu tämä on?"
Missä Twayla on?
Minulla on kaksi teini-ikäistä poikaa.
Heitä käy sääliksi. Tiedättekö?
He menettivät masturbointiaikansa.
Yhtäkkiä olin kotona kellonympäri -
yrittäen olla hauska äiti. Korvata menetettyä aikaa.
He vihasivat minua syvästi.
Potkin jatkuvasti oveen: "Elokuva-ilta!"
Mitä te teette? Liikettä niveliin. Mennään katsomaan Soulia kellariin.
Niin tein.
"Arvatkaa, kuka osti palapelin?" Tällainen olen nyt.
He vihaavat minua.
Sain selville uusia asioita. Nuoremmalla pojallani on nyt mulkku.
En tiennyt sitä.
En tiennyt, että hänellä on mulkku.
Lapset kasvavat niin nopeasti. En tiennyt, että hänellä on mulkku.
Istuin sängyn reunalla,
ja hän juoksi kylppäriin…
Hän taisi unohtaa pyyhkeen. Ja sanoin sitten:
"Mikä helvetti tuo oli?"
Se räjäytti tajunnan.
Se on mulkku. Mitä?
Mitä?
Se mulkku tarvitsee työpaikan.
Tajuatteko?
Ei sellaisen mulkun kanssa voi olla työtön. Se on epäkunnioittavaa.
Pojalla oli ennen kikkeli.
Viimeksi, kun näin sen, se oli kikkeli.
Vaippaa vaihtaessa voi soittaa rytmikitaraa kikkelillä.
Eikö täällä ole muita vanhempia?
Se on parasta poikavauvassa.
Joskus kikkelillä voi leikkiä ovikiilaa.
Olen ylpeä pojasta. Hän on täällä.
Olen ylpeä hänestä.
Iso mulkku, kuten äitinsä.
Hän on täällä. Iso vauvani.
Minun poikani.
Näin vanhemman poikani katsovan pornoa…
Tämän takia en ollut ikinä kotona. Kuka haluaa…
Pointti oli,
että hän katsoi pornoa, ja kuten sanoin, hän on teini,
enkä halunnut antaa pojalle kompleksia.
Olen seksipositiivinen.
Tiedättekö? Se ei ole vain valkoisten naisten juttu.
Ei ole.
Vapautin muutaman nännin aikanani.
En halunnut pojan kiusaantuvan.
Hoidin tilanteen hyvin.
Kävelin huoneen läpi ja sanoin:
"Näin tuon." Ja pysyin liikkeessä.
Siisti äiti. Niin hoidin sen.
"Näin tuon."
Pysyin liikkeessä.
Sitten palasin kysymään: "Voisitko katsoa tummaihoisia?"
"Mitä vittua teet?"
En olisi edes tiennyt hänen katsovan pornoa,
ellei se kipsinvärinen iho olisi kiiltänyt iPadin ruudulla.
Jos hän katsoisi nekruja, hän ei olisi pulassa.
"Mitä sinä teet?"
"Annan sinulle ehdotuksia,
koska tämä on mustan pornon talo."
"Tahraat perintöäni nyt."
"Mitä oikein teet?"
"Mitä vittua luulet tämän olevan?"
Kun ajattelen lapsiani ja heidän seksuaalisuuttaan…
En välitä, ovatko he homoja vai heteroita.
En välitä siitä. En vain halua outoja tyyppejä.
En halua mitään outoa, mutta niin käy,
kun lapset pääsevät nettiin ja näkevät asioita liian aikaisin.
Ja kun aivoissa muodostuu yhteyksiä.
Silloin pojasta tulee outo mies.
Luoja paratkoon, jos hänellä on jalkafetissi.
Mitä?
En yritä häpäistä ketään, mutta se on pahinta.
Oletteko olleet jalkafetissimiehen kanssa?
"Anna varpaat tänne."
"Sir!"
"Jos et mene sillan alle…"
"Voitko lopettaa? Voi luoja."
Annan heidän imeä,
mutta tuomitsen koko ajan.
Ei minun poikani.
En halua jalkanekruja perheeseeni.
Tai hänestä voi tulla sosiaalisesti kömpelö lapsi,
joka pelkää puhua tytöille ja panee vain robottipilluja.
Olen nähnyt dokumentin.
Olen nähnyt kaikki dokumentit. Olin talon sisällä puolitoista vuotta.
Robotit tulevat.
Joka tapauksessa pointti on…
Hei!
Robotit ovat tulossa,
ne ovat edistyneitä, näyttävät naisilta,
eivät lihoa, koska eivät syö bageleita.
Ne ovat täydellisiä, mutta mikäs siinä. Antaa niiden tulla.
Mutta ongelmani on,
että kun miesten seksielämässä tapahtuu jonkinlainen edistys,
siitä puhutaan aina tähän sävyyn:
"Naisten on paras varoa."
"Ryhdistäytykää, koska teidät korvataan."
"Miehet eivät tarvitse teitä." "Milloin? Kiirehtikää!"
"Menkää naimaan robottejanne."
"Jättäkää meidät rauhaan. Milloin se tapahtuu?"
"Älkää uhkailko mukavalla asialla."
"Mitä tarkoitat? Mene naimaan robottiasi."
Miehet ovat niin outoja.
Minulla on dildo, mutten piirrä sille naamaa.
Mikä teitä vaivaa?
Lapseni suhtautuivat karanteeniin hyvin.
Olen todella ylpeä heistä.
Vanhin poikani on urheilija,
eikä hän päässyt treenaamaan.
Hän ei voinut jutella kavereille tai koskea ämmiä.
Hän ei tehnyt mitään teinipoikien juttuja.
He hoitivat homman hyvin. Pitivät maskia.
Eivätkä vain he, vaan kaikki kaveriryhmässä.
He pitivät turvavälit. He tekivät sen, mitä piti tehdä.
Siksi oli hullua nähdä -
aikuisten repivän pelihousunsa -
texmex-ravintolan suljettua ovensa.
Kaikki yrittävät käyttäytyä kuin siitä olisi jo aikaa,
mutta ei ole.
Tiedän, että täällä on luultavasti sipulin ystäviä.
Tiedän, että se on eri ravintola, mutta hekin ovat syyllisiä.
Pointti on, että emme osaa tehdä uhrauksia, ja se on syvältä.
Tämä koko kokemus oli masentava.
Ei sillä, että uskoisin ihmisiin muutenkaan,
mutta tilanne oli jopa luultua pahempi.
Emme osaa uhrata.
Muistatteko, kun olimme vihaisia Ranskalle?
"Meillä" tarkoitan valkoihoisia, mutta olimme vihaisia Ranskalle.
Muistatteko, kun olimme vihaisia? "Vitut Ranskasta!"
"Vitut ranskalaisista." Muistatteko sen? Lopetimmeko niiden syönnin?
Emme. Muutimme vain nimen "Vapausperunoiksi".
He eivät voineet luopua perunoista pariksi kuukaudeksi. Mitä ihmettä?
Chick-fil-A:ssa on joka viikko homoja, jotka sanovat: "Mutta nugetit…"
"Polynesialainen kastike."
"Kuin siellä olisi oikeasti."
Helvetin luuserit.
Niin paljon on tapahtunut lyhyessä ajassa.
Miksi ette ole kauhuissanne? Minä olen.
Näkyykö karanteeninjälkeinen energiani? Olen maaninen, mutta…
Paljon paskaa on tapahtunut.
Hallitus sanoi: "Kerrotaan heille nopeasti avaruusolioista."
Niin tapahtui!
Niin tapahtui.
He vain paljastivat sen yllättäen.
"Ne ovat muuten todellisia." Niin he tekivät.
Ja se on syvältä, koska muukalaiset ovat juttuni.
Minulla oli liian kiire desinfioida desinfiointiaineita.
Se on liikaa.
Menetin veljeni karanteenin aikana.
En viruksen takia. Hän on salaliittoteoreetikko.
Se nekru on mennyttä.
Hän olisi yhtä hyvin voinut kuolla. En tiedä, kuka se jätkä on.
Hänelle on todella vaikea puhua.
En tiedä, mitä hän haluaa.
Mitä salaliittoteoreetikot haluavat? En osaa käsitellä häntä.
Sanoi hän mitä tahansa, vastaan: "Olet oikeassa." Sitä he haluavat.
He haluavat olla oikeassa.
Hänelle on vaikea puhua. Onko täällä QAnoneita?
Se on mahdotonta. Mutta tämä on suosikkini…
He ovat kaikkialla.
Tässä on suosikki QAnon-salaliittoni, jota seuraan,
ja seuraan niitä kaikkia, koska se on hulvatonta.
Ilmeisesti Trump on juuri nyt Valkoisessa talossa.
Joe Biden on vaihtanut kasvoja -
Trumpin kanssa, ja Trump on Valkoisessa talossa Biden-maski naamalla -
tai jotain sen suuntaista.
Eivätkä tätä usko vain raivohullut.
Opettajat ja lakimiehet myös.
Ruokakaupan jonossa on paskiaisia, jotka uskovat tätä paskaa -
koko sydämestään, ja…
Muistaako kukaan naista, jonka naaman apina turmeli?
Muistaako kukaan?
Ensimmäisen kasvojensiirron vastaanottaja.
Missä se paljastettiin? Oprah Winfrey -ohjelmassa.
En tiedä, muistatteko sitä.
Kun se paljastettiin…
Muistatteko? Se paljastettiin.
Ihmiset eivät kyenneet antamaan aplodeja. He eivät tienneet…
He miettivät: "Onko se ohi? Paljastetaanko jotain muuta?"
Kaiken paskan alla nainen näytti hirveältä.
Ja ihmiset uskovat, että meillä olisi teknologia…
He uskovat elokuvatarinoihin -
sydämensä pohjasta.
En kestä sitä, mutta oli miten oli…
Veljeni on joka tapauksessa vaikea.
Hän julistaa kaikille: "Pennsylvaniassa on pedofiilien pizzapaikka."
Todella ympäripyöreää.
Mistä oikein puhut? Mitä se tarkoittaa?
"Pizza…" He haluavat vain siirtää sen paskan muiden päihin.
Sitä alkaa itsekin sanoa: "Pizzapaikassa on pedofiileja."
Ja sitähän he haluavat.
"Pedofiileja pizzapaikassa Pennsylvaniassa."
Vastaan: "Hyvä on. Vedän kengät jalkaan."
"Mennään sinne."
"Pelastetaan lapset."
Haluan jonkinlaisen toimintasuunnitelman.
En halua muuta.
Veljeni vain istuu aloillaan. En tiedä, mitä miehelle pitäisi tehdä.
En tiedä.
Siksi ihailen kongressiin hyökänneitä.
Siinä oli toiminnan makua.
He tekivät sentään jotain.
Heillä oli ideansa.
Ja he toimivat idean perusteella. Nostan hattua heille.
Viisi tuhatta ihmistä hyökkäsi kongressitaloon.
Viisi tuhatta valkoihoista ihmistä -
hyökkäsi kongressitaloon.
Mitä? Mieletöntä.
Tiedättekö, miten vaikeaa on saada 5 000 ihmistä tekemään mitään?
Ryhmävaraukset.
Kimppakyydit.
En voi lomailla kolmen ystävän kanssa saamatta verivihollista.
Oletteko tosissanne? 5 000 ihmistä?
5 000 ihmistä?
Halusin lomalla mennä rannalle, vetää lärvit,
laskeutua mulkulle silloin tällöin. Miksi olen köysiradalla?
"Vihaan sinua."
"Mitä teet? Mikä tämä on?"
Mutta ei ne isänmaanystävät.
Eikö totta?
He panivat haisemaan.
Kaikilla oli työ. Muistatteko?
Sitäkään ei haluta muistaa.
Muistan sen kuin eilisen.
Kaikilla oli työ.
"Sinä pieraiset Pelosin pöydällä."
"Minä paskannan lipulle,
ja sitten tapaamme texmex-ravintolassa." He tekivät sen.
Hatunnosto heille.
Se päivä oli hullu tummaihoisille.
Onko meitä täällä jonkun verran?
Se oli hullu päivä, kun sitä katsoi.
Mustilla on väkivaltainen suhde Amerikkaan.
Jotain tapahtuu, ja sitten he sanovat, että tapahtui päinvastoin.
Juuri nyt kongressitalon hyökkääjien tarina on,
että se oli vain aikuisten opintomatka.
5 000 ihmistä halusivat oppia esi-isistämme -
ja viettää aikaa D.C:n keskustassa.
Niin he sanovat.
Vaikka näimme omin silmin, mitä tapahtui.
Tiedättekö? Mitä ihmettä?
Emme voineet uskoa, mitä ruudulla näkyi.
Tummaihoiset kävivät läpi koko tunteiden kirjon.
Niin on. -Kyllä.
Ensimmäinen tunne oli: "Kohta he saavat luodista."
Toinen tunne oli: "Ampukaa ne."
"Ampukaa heidät!"
"Ja vittu nyt heti."
Kolmas tunne on: "He eivät ammu näitä nekruja."
Neljäs tunne: "Jos se olisin minä? Jos se olit sinä? Jos me olisimme siellä?"
Olisimme lirissä.
Saisimme luodista heti.
Pyysimme korvauksia. Mitä he tekivät? Hankkiutuivat eroon Jemima-tädistä.
Kuka vittu -
pyysi sitä?
Kukaan ei ajattele Jemima-tätiä. Mustat siirtyivät fruktoosista eteenpäin.
Nykyään keskitymme täysin vaahterasiirappiin.
Kaikki puhuvat cancel-kulttuurista. Vain Jemima-täti joutui sen uhriksi.
Hänet vietiin pois.
Hän huolehti omista asioistaan, edusti paksuja tyttöjä.
Kukaan ei pyytänyt sitä.
Se on todella syvältä.
Todella syvältä.
Moni asia on muuttunut,
mutta ei miesten röyhkeys.
En kaivannut -
miesten kanssa puhumista tai minkäänlaista kanssakohtaamista.
En ole miesvihaaja.
Tiedän, että se on trendikästä.
Uskon aina viimeiseen asti hyvää.
Minun on uskottava, etteivät he tiedä,
kuinka vitun outoja ja karmivia he ovat olleet.
Minun on uskottava niin, tai en voi mennä ulos.
Useimmat naiset toimivat uskoakseni näin.
"Tiedän, että hyviäkin miehiä on olemassa."
Ajattelemme niin, jotta voimme jatkaa elämäämme.
"Kuulin, että siskoni nai yhden hyvistä."
"Hänen veljensä oli hyvä mies."
Niin me toimimme.
"Kuulin kerran… Hän ei elä enää, mutta tiedän…"
Olen koomikko.
Ajan Uberilla.
Välillä palaan kotiin myöhään. Miten kehtaan? Tiedän,
mutta kun taksi saapuu talolle, kello on kolme aamulla.
He kysyvät välillä: "Asutko täällä yksin?"
Miksi sanot noin? Mikset tiedä, että se on karmivaa?
Se on tapahtunut monta kertaa. "Asutko täällä yksin?"
20 minuutin hiljaisuuden jälkeen päätät sanoa näin -
ja tänä hetkenä?
Mitä oikein tapahtuu? Silloin on pakko valehdella.
Sitä joutuu vastaamaan: "En, asun kahden mieheni kanssa."
"Ja pitbulliemme kanssa."
"Pidämme pitbull-akatemiaa. Voit tulla käymään."
Se on syvältä. Rakastan Ubereita.
Teeskentelen olevani rikas. Menen sisään ja huudan: "Aja!"
Pidän siitä, ja he pilaavat kokemuksen.
Haluan ottaa torkut Uberissa, mutta ei sitä voi tehdä.
Ei mieskuskin kanssa. Naiset tietävät.
Ei voi nukkua. Ei silmänräpäystäkään.
Välillä saan naiskuljettajan.
Kuvake ilmestyy ruudulle. Näen naisen kasvot.
Voisin vaikka polttaa marisätkän, koska voin viimein rentoutua.
Ei mieskuljettajan kanssa. En pysty siihen.
Silloin pitää…
Heille pitää näyttää silmänvalkuaiset.
Pitää hereillä olon lisäksi varmistaa, että he tietävät sen.
Se vaatii ryhtiä ja…
Tykkään avata ja sulkea ikkunaa.
Onko minulla kylmä vai kuuma?
Olen joka tapauksessa hereillä.
Minun on pakko piereskellä jatkuvasti.
"Se olin minä. Sinuna en koskisi minuun."
"Se oli märkä."
"Ei minua kannata raiskata. En voi edes…"
Pakko pysyä hengissä.
Olen nukahtanut vain kerran mieskuljettajan kyydissä.
Se tapahtui vain kerran. Siksi muistan sen.
Selvästikin olin nukahtanut ja…
Kuuletteko koskaan Kovan lain tunnaria päässänne?
Luulin, että se soi radiossa. Kuulin sen niin selvästi.
Mutta aivoni hälyttivät minua hereille.
Tiedättekö?
Ja se outo hyypiö tuijotti minua suoraan silmämuniin,
eikä katsonut pois. Selvästi murhaaja.
Eikö niin? Selvästi murhaaja.
Tervejärkiset tietävät, että jos jää kiinni tuijottamisesta,
sitä pyytää anteeksi.
Se on noloa. Ei, tämä mies…
Asun New Yorkissa, joten tiedän…
Tiedättekö, mitä tarkoitan? Mutta hän ei katsonut pois.
Se oli 10 minuutin pidennetty katsekontakti siinä kyydissä.
Piereskelin henkeni edestä. Se oli hullua.
Kiitos teille.
Tekstitys: Ida Suninen