A NETFLIX STAND-UP KÜLÖNKIADÁSA
Mindenki köszöntse a New Orleans-i Mark Normandot!
Sziasztok!
Standup, mi?
Igen. Nagyon jól toljuk, srácok.
Kösz, hogy eljöttetek. Jó itt lenni.
Furcsa időket élünk. Kösz, anya.
Igen. Mind be vagyunk oltva.
Megkaptátok az oltást?
Igen. Szuper.
Én online kaptam. Meglátjuk, mi lesz.
Az úton pár srác éppen oltást adott be magának.
Gondoltam: „Hajrá, fiúk!”
Biztos a másodikat, mert kicsit kábák voltak.
Jól van.
A karanténban felszedtem pár kilót. Mindenkire felcsúszott pár.
Kajarendelés. Vissza kell vennem. Kövér gyerek voltam.
Hatalmas. Tisztességes melleim voltak.
Nem fura, hogy ha a férfiak meghíznak, női testrészeket növesztenek?
A nőknek nincs ilyen gondjuk.
Ha egy nő meghízik, kövér nő lesz.
Ha egy férfi meghízik, ő is kövér nő lesz.
A nők nem válnak férfiakká. Nincs: „Láttam Tammyt a folyónál.
Mekkora golyói vannak!”
Volt előnye kövér gyereknek lenni.
A haverok azon gondolkodtak, milyen lehet megfogni egy mellet,
én meg: „Szerencsétek van.”
A férfimelleket senki nem szereti. Körbekérdeztem.
Senki nem szereti a szőrös cicit, mégis legális mindenhol az országban.
A kövér amcsi srác ledobhatja a pólóját.
Egy amcsi nő dobja le, szeméremsértés.
Pedig azt szeretjük. Hol rontottuk el?
Fura törvények vannak Amerikában. Csupasz női mell, tilos.
Csupasz férfi mell, szabad.
Csupasz női mell, amit egy baba szop, szabad.
Csupasz férfi mell, amit egy baba szop, tilos.
Fura törvények.
Szerintem a női mell olyan, mint a marihuána.
Klassz, ártalmatlan, de többnyire illegális.
A férfi mell, mint a cigi. Undi, kiábrándító.
Miért mennél ezzel a strandra?
Nem a megfelelő lett legális.
Ha már cicik, a barátnőm dudái hatalmasak.
A nők bemennek a boltba, és azt mondják:
„B-s vagyok. C-s vagyok. D-s.” A férfiak nem ilyen erősek.
Ha egy pasinak azt kéne mondania: „A-s vagyok”, megölné magát.
Húsz percig se tartana. Nem?
Leugranának egy épületről. Búcsúlevél: „Mindig A mínuszos voltam.”
Igen. Ki kell mondani.
A kövéreken viccelődöm 2021-ben. Kiabáltak már velem.
Van, aki szerint a „kövér” szó szinte rasszista beszólás.
Én meg: „Talán.
De a rassztól eltérően ez néha változik.” Nem?
Lefogyhatsz, meghízhatsz.
Senki nem mondja: „Az ünnepekkor olyan fekete leszek.
Diétáznom kell, hogy szabaduljak a mexikóiságtól.”
Mindenki élcelődik a dagikon, de nem ismerek olyat, aki utálná őket.
„Jó környék volt, de aztán beköltöztek a hájpacnik.
Én mondom neked.”
Szeretjük a kövéreket.
Buddha, a Mikulás, néha Oprah.
Jó itt lenni New Yorkban.
Gyönyörűek a nők New Yorkban. Mármint nem itt, de…
Viccelek. Kinyalnálak.
Igen.
Szépek vagytok. A férfiak le akarnak fektetni.
Megdolgoztattok minket. Értem.
Lennének kérdéseim, mielőtt belém tesznek valamit.
Ki kell érdemelni.
A vagina olyan, mint az egyetem.
Be kell jutnod.
És mint az egyetemen, ez könnyebb, ha van pénzed.
„Hogy jutott be? Nincs is pénze.”
„De sportoló.”
Igen.
Nagyon hasonlít az egyetemre.
Van, amelyik jó hírű. „Bejutottál oda? Szép!”
Ahova a haver bejutott, oda jár mindenki a környékről.
„Azért sikerült, mert apád is oda járt.”
Hölgyek, vonzóbbak vagytok a férfiaknál. Válogathattok.
Ha lefekszetek valakivel, az nagy cucc. Sok a kérdés, mint a kosarasoknál.
„Mennyi idős? Hova járt egyetemre? Milyen magas?”
A férfiak úgy választanak nőt, mint csapattársakat.
„Gyere te, te, te…
Te nem vagy jó formában, de majd igyekszel.”
Egyik barátom gyönyörű, bárkit megkaphat.
Mindig nagy kijelentéseket tesz. „Sose fekszem le republikánussal.”
„Tényleg?”
„Nem. Ha meztelenül lennék az ágyban, és kiderülne róla, meggondolnám magam.”
„Ha én lennék az ágyban, megváltoztatnám a pártállásomat.”
Mit érdekel engem? Úgyse merül fel.
Épp lovagol rajtam. „A klímaváltozás kamu.”
Ha republikánus nővel szexelek, óvszert húzok,
mert ha becsúszik a gyerek, megtartja.
Jól van.
Elérkeztünk az abortuszviccekhez.
Nem tudom, mit gondoltok az abortuszról.
Én ugyanazt, mint a repülőn a hátradönthető ülésekről.
Tudom, hogy sokakat dühít, de ha van rá lehetőségem, élek vele.
Ugye?
„Merre hajlasz?” „Hátra.”
Igen.
A férfiak kanosak. Kanosak vagyunk. Szívás.
Szívás ilyen kanosnak lenni.
A nők azt mondják: „Mi is kanosak vagyunk.” Ugyan!
Ugyan.
Nem tudjátok, milyen családi találkozóra menni úgy,
hogy dughatnékod van.
Betegség ez.
Elhomályosítja az ítélőképességünket.
Minden férfi feltaláló orgazmus után találta fel a dolgokat.
Csak ilyenkor tudunk tisztán gondolkodni.
„Légkeveréses sütő.”
Egyszer összevesztem ezen egy lány barátommal.
„Ugyanolyan kanosak vagyunk.”
„Lefeküdnél velem?” Mire ő: „Nem.”
„Én lefeküdnék veled. Akkor ezt megbeszéltük.”
„Az más! Nem vonzódom hozzád.”
„Én sem vonzódom hozzád.
Mi köze a kettőnek egymáshoz?”
A nők is kanosak, de titkolniuk kell.
Nem ereszthetitek szabadjára. Mindenki rátok vetné magát.
Ezt titkolnotok kell, de az érzelmeiteket nem.
A barátnőm azt mondta, gimi óta mindennap sír.
„Minden oké?”
„Persze, ez normális. Ha belelendülök, elpusztítok egy csomag zsepit.”
„Akkor hasonlít a napi rutinunk.”
„Ha nem csinálom, nem tudok koncentrálni.”
„Én is így vagyok ezzel.”
„Megnézek egy filmet, és kész.”
„Én is nézek filmet.
Te is 30 másodpercig bírod?”
„Tessék?” Én meg…
Ilyenek vagyunk.
A nők érzelmesek, a férfiak kanosak.
Nők a munkahelyen: „Nem tudom, miért sírok.”
Férfiak temetésen: „Nem tudom, miért van merevedésem.”
Nyitott koporsós.
De hála Istennek, hölgyek,
olyanokat is szexinek találtok, aminek semmi köze a szexhez.
Hála égnek! Aminek semmi köze a szexhez.
Muszáj, mert magától nem megy.
Mélyebbre kell ásni.
Áll előttetek egy srác pucéran.
„Olyan jól vezet!”
Az első randit a barátnőmmel alaposan megterveztem.
Vacsi, italok, film, fagyi.
„Hű! Ezt jól megtervezted. Izgató.”
A tervezés? Izgató?
A tervezés? Mondtam egy viccet. „Jó a humorod. Vonzó.”
Fizettem. „Van pénzed. Szexi.”
De mindez a hálószobában már nem szexi.
Csókolóztunk, elővettem egy óvszert. Ő: „Elbizakodott.”
„Igen. Megterveztem.”
Azt hiszitek, tetszett neki?
Most fura.
Ha tetszik a humorom, csipkelődöm kicsit.
„Ez neked csikló?”
Tök vicces. Hirtelen már nem vonzó. Mi a fene?
Menni készül.
Gondoltam, szereti a pénzt. „Tessék! Az idődért.”
Elképesztő, hölgyek.
Hallgatlak titeket.
Ha jól értem, szeretitek megadni a módját.
Ha egy nő szexről beszél, az mindig összetett.
„Elvitt Párizsba.
Az óceánra nyíló teraszon szeretkeztünk.”
Minden lány…
A férfiaknak minél egyszerűbb, annál jobb.
Elindulunk a plázába,
de az előszobában dugunk, nem megyünk el.
A férfiak…
Mondjátok, el, mit akartok! Megtesszük. Boldoggá akarunk tenni.
„Azt akarom, hogy találd ki.”
Nem fog menni. Mondjátok el!
Mindig lenyűgöz, mi indít be egy nőt.
Elvittem a csajomat állatkereskedésbe. Szent ég! Az a bolt…
sztriptízbár nőknek.
Az állatboltban a nők, mint a férfiak a sztriptízbárban.
Alig bírtok magatokkal. „Jó ég! Mindet meg akarom fogni.”
„Van, amelyiket bántották korábban. Agresszívek lehetnek.”
Totál, mint egy kanos pasi.
„Gyönyörű, csodálatos, tökéletes. Az a kedvencem.”
A személyzet meg: „Ő Roxy. Mindenki imádja. Hozzátok ide!”
Irány egy elszeparált szoba, Roxy az ölébe ül.
„Jó ég, szeret engem.”
Én meg: „Csak jobb életet remél.”
Ugyan!
Hát igen. Így.
Jól van.
Igen. Dögös csapat. Összekapom magam.
Te már összekaptad magad. Szemüveged van.
Összeszedem magam.
Múlt héten volt egy terhességparám. Emlékszel. Igen.
Vettünk pár tesztet.
Amikor nem figyelt a csajom, rápisiltem egyre.
Pozitív lett.
Fura. Rákerestem, azt írta, hererák.
Basszus. Azért egy gyereknél jobb.
A rák csak azért jobb a gyereknél,
mert mindenki örül, ha megszabadulsz tőle.
A barátnőm nagyon tökös csaj.
Szeret vibrátor használni, miközben nézem.
Dögös, de egy idő után feleslegesnek érzed magad.
Mint a pénztáros az önkiszolgáló kasszánál.
„Látom, megy, de ha bármi baj lenne, én itt vagyok.”
Egy fél óra múlva meg: „Basszus! A robotok elveszik a munkánk.”
Szereti közterületen csinálni, ami szexi, de fura helyzeteket teremt.
A boltban kitolta a fenekét, és rácsaptam.
Odaszaladt egy hatéves. „Mit csinált?”
„Tessék?” „Rossz kislány?”
„Igen, rossz kislány.”
Akkor jöttem rá, hogy ugyanazt mondjuk, de nem ugyanazt a beszélgetést folytatjuk.
„Rosszalkodott?” Én meg: „Igen.”
„Sok játéka van?” Én meg: „Tele van velük a hálószobája.”
„Csináld azt, amit a szüleim szoktak!”
„Mi az?” „Használd te a játékait!”
„Hű! Lehet, hogy kipróbálom.”
Mocskos fantáziájú kölyök.
A barátnőm egy ideje eléggé tolja az esküvőt.
Egyre öregebb vagyok, lehet, hogy belemegyek az öngyilkosságba.
Igen.
Nem tudom. A nős férfiak furák és csendesek.
Kötött mellényt hordanak.
A nős férfiak megszállottak.
Észrevettétek? Autók, gitárok, sportcipők, ereklyék, vasútmodell.
Sose láttam szingli pasit vasútmodellezni.
Ha elhívod a haverod sörözni, nem mondja:
„Mindjárt átmegy az alagúton.”
Nincs ilyen.
Csak a nős férfiak a pincében. „Itt én vagyok a polgármester.”
A barátomat elhagyta a felesége. Nyolc év után. Mert nem ismerte.
Semmit nem tudott róla. Elhagyta. Jól tette.
A pasi húsz percig beszél egy óráról. „Submariner, 1941-ből. Nagyon ritka.”
Ha ennyit tudtál volna a nejedről, még itt lenne.
Fura, hogy a nők azt mondják, ne kezeljük őket tárgyként.
Pedig épp ezt szeretnék.
A férfiak imádják a tárgyakat. Jól bánnak velük.
Sok pasi nem ismeri a csaját.
De ha tárgy lenne, mindent tudnának róla. „1988-as connceticuti zsidó.”
A pincében kell tartani, állandó hőmérsékleten.”
Legalább nem pornót néztek. Te tuti szereted a pornót. Erős a karod.
Túl sok a pornó.
Túl könnyű hozzáférni.
Gyerekkoromban még könnyű volt.
Elloptad a Playboyt, elmentél az erdőbe az őrsvezetőddel.
Most ott van a zsebedben.
A pornó olyan lett, mint a kávé.
Mindennap csinálom, alig érzem, és feketén szeretem.
Igen.
Miért néznek annyi pornót a férfiak?
Azt hiszem, rájöttem. Minden jobb lesz tőle.
Máskor az összes kategóriát utálom.
Iroda, tanárok, kórház, edzőterem.
Mindet utálom, de ha pornó, akkor nem.
A pornó előtt utáltam a mostohacsaládomat.
A pandémia alatt
túl sok pornót és UFC-t néztem.
Kezdenek összekeveredni.
Átveszik egymás helyét a fejemben. Ha birkózás megy, úgy érzem, egész szexi.
Ha pornót, akkor meg furcsán agresszív.
A szavak is felcserélődtek.
A szexi szavak erőszakosak, a küzdőszavak meg szexik.
Megfigyeltétek már? Szexi.
Leteper, átkarol, eldönget.
A szex szavai meg erőszakosak.
Kiver, elfenekel.
„Mi történt Jillel?” „Megöklözték.”
Jézusom.
Mindenki szereti szidni a UFC-t. „Barbár.”
Szerintem jobb, mint a pornó. Legalább van bíró.
Mind gondoltuk már pornó közben: „Jesszus, négyen egy ellen.
Állítsa le őket valaki! Az a szegény nő bajban van.”
És a női UFC-harcosok?
Kemények.
Jártam egy Puerto Rico-i csajjal, Bronxból.
Szeretett vitatkozni. „UFC-harcosnak kellett volna mennem.”
Mire én: „Ugyan!” Ő: „Nem vagyok elég kemény?”
„Nem, de kiírják a korodat és a súlyodat is.”
Nem kérdezel ilyet egy nőtől. Ott van a tévében.
Ha egy férfitól kérdezel érzékenyet? „Akarsz harcolni?” „Igen.”
„Bankszámlaszám? Farokméret?” „Kiszálltam.”
Elég nővel jártam,
hogy jó edző legyen belőlem.
Ha vesztésre áll, azt mondom: „Higgadj le!”
Ő meg…
„Túlreagálod.
Olyan vagy, mint az anyád.”
A másik nő halott.
Jó fejek vagytok.
Sok közönség nagyon érzékeny.
Egyes humoristák utálják a PC közönséget.
Főként Cosby.
Rajta nem érdemes elszenderedni.
Ti legalább kiléptetek otthonról. Élitek az életet.
Sokan online rohadnak.
Veszekednek, panaszkodnak.
Folyton ezt kapom Twitteren. „Azt mondta, hogy 'pinafing'.”
„Ebből áll a napod? Menj, találj egy hobbit, öld meg magad!
Mit csinálsz?
Egy percünk van a Földön. Ezzel töltöd?
Te nyertél 400 millió sperma közül, és kilenc órát netezel?
Xilofonozz, seggfej! Öleld meg a gyerekeket.”
Ezért szeretem az állatokat. Nem posztolnak.
Szörnyű az életük, de nem panaszkodnak.
Mi lenne, ha az antilopok posztolnának? Perspektívába helyezné a dolgokat.
Antilop: „Egy hete nem ettem, találtam vizet,
a krokodil felfalta a gyerekemet. Basszus.”
A legjobb az állatokban, hogy nem panaszkodnak.
Ezért jó a Bolygónk, a Föld. Rémségek történnek, de ez van.
A zebra fut négy oroszlán elől,
a seggébe harapnak, elkapják a nyakát, egyet megrúg és elmenekül.
És ennyi.
Ennyi.
Nincs olyan jelenet, ahol a zebra azt mondja: „Hát…
Ez gyűlölet-bűncselekmény volt. Jézusom.
Kemény az élet. Ez durva volt.
Meg akartak ölni. Szent szar. Nehéz a zebrák élete.
Azért, mert félvér vagyok. Ezt most megmondom.”
Az állatok királyok. Nem köpnek, nem panaszkodnak.
A cicámnak mondom az n betűs szót, szeme se rebben.
Próbáljátok ki! Tök jó.
Szép időket élünk.
Értem. Vannak gondok. Nem vagyunk tökéletesek.
Van, aki csak figyelmet akar, nem segíteni.
Vannak, akik megpróbálták levetetni a Jóbarátokat egy videómegosztóról,
mert sértő. Mi van? A Jóbarátok?
A Bibliát olvastad?
Tele van nemi erőszakkal, homofóbiával, nőgyűlölettel, vérfertőzéssel.
„De a Biblia nem igazi.” Hát, Chandler sem.
A Biblia elképesztő. Katolikus suliba jártam, olvastam.
Fura, hogy erre esküszünk.
„Ez a könyv? Ez a rémisztő irodalmi alkotás?”,
kérdezi a testvérgyilkos.
„Megesküszik, hogy az igazat mondja?” „Erre? Még szép!
Viccel? Innen vettem az ötletet.”
Micsoda őrület.
Ahhoz, hogy igazat mondjak, egy kitalált könyvre esküszöm.
Esküdhetnék Anne Frank naplójára.
„Jól van, én tettem.”
Az legalább igaz.
Nem a holokauszt, de a könyv.
A holokauszt.
Lehúzós, nem?
Igen.
Egyszer elmentem a holokausztmúzeumba.
Nincs nyomasztóbb a holokausztképeknél.
Ki fényképezett?
„Mindenki, közelebb! Gyerünk!
Így jó!” „Nem, túl vékonyak vagyunk.” „Nyugi! A kamera kövérít.
Csíz!” „Fogtál egy csízt?”
„Ez egy kifejezés, te barom.”
Csak viccelek. Humorista egy fellépésen.
A csávó összeszarta magát.
Befejeztem. Csak vicc volt.
Humor.
Jól van. Szeretem a zsidókat. Nagyon.
El kell mondanom. Ilyen ez a sóbiznisz.
Oké. Igen.
Viccek.
Csak vicc. Szeretem a zsidókat.
A zsidó művészetet.
New Yorkban élek, körülmetéltek. Közétek tartozom.
Vannak itt zsidók?
Jól van.
Kapjátok el!
Jól van.
A holokauszt rettenetes.
Humorista vagyok, viccelek.
A rettenetes eseményekből sokat tanulunk.
Hogy máskor ne történhessen meg.
Az erdőben a haverod meghal egy bogyótól. Rémes, de legközelebb nem eszel belőle.
Rémes, de fontos infó.
A nők nem szeretik, ha utánuk fütyülnek. De jó infó.
Kimész a házból. „Jó a segged ebben a naciban.”
„Baszódj meg! Holnap is felveszem.”
Disznó, de hasznos az infó.
Fontos, hogy kiakadj valamin. Ettől leszel egyéniség.
Egy barátom rájött, hogy 1/16-od részben indián.
Két napja tudta meg, de már dühös.
„Jeep Cherokee? Hihetetlen!”
„Ez zavar?” „Sértő.”
„Az autó?” „Meg kell változtatni a nevét.”
„Caitlyn Jenner nem panaszkodik a Trans Am miatt.”
Igen.
A transz nehéz téma mostanában.
Mindenki be van tőle szarva.
Értem.
Fura, hogy egyesek utálják a transz embereket.
Nem tudom. Mit érdekel engem?
Csináljanak, amit akarnak. Fura egy csoportot utálni.
Nemrég kiabált velem egy transz nő egy fellépésemen.
Elkapott az előcsarnokban. Durva volt.
„Utálom a humorodat, nem vicces, és nem szeretlek.”
Mire én: „Te meg…
férfinek nézel ki.”
Azt mondja: „Transzfób vagy?”
„Tessék? Transzfób? Nem. Csak meg akartalak bántani.
Bántó dolgokat mondtál,
gondoltam, ez a legbántóbb, amit mondhatok.
Miért lennék… Minden humoristát utálsz?”
„Nem. Csak téged.” „Igen. Én is így vagyok ezzel.”
„Nem vagy vicces.” „De viccesnek érzem magam.
Ki vagy te, hogy megmondd, mi vagyok?”
Elég kínos volt, de a végén dugtunk.
Szóval…
minden jó, ha jó a vége.
Lenyűgöznek a transz emberek.
Sok bátorság kell hozzá, hogy kijavíts másokat.
Bennem nincs meg ez. „Nem férfi, hanem nő.”
Ha eltévesztik a nevem, hagyom. Mark a nevem. „Szia, Mike!” „Minden oké.”
Rémes transz lennék.
Ha elrontják a nemem, hagynám.
Cseng a telefon a szüleimnél. „Mrs. Normand?”
„Én vagyok.” Nem akarok kavarni.
De tudom, kényes téma.
Az ilyen dolgok mindig kényesek.
Én nem utálok egy csoportot sem. Belül mindenki rózsaszín.
Kivéve a dohányosokat.
De nem akarom bántani őket. Kihalófélben lévő faj.
Próbálok tudatos lenni. Feketék között nőttem fel.
Néha túlzásba esem. Felhív a biztosítási ügynök.
„Milyen színű az autója?” „Azt hittem, progresszívebb.”
Feszült időkben élünk.
Sok mindent mondunk rasszistának, és van, ami az is.
Sok minden tudatlanság.
Az unokaöcsém hétéves. Szoktatok hétévesekkel lógni?
Mint egy bekokózott szélsőjobbos.
A legvadabb dolgokat is kimondja.
„Miért olyan fura a kínai bácsi szeme?”
„Fogd be! Nem mondhatsz ilyet. Jézus!”
Nem utálja a kínaiakat. Nem rasszista. Tudatlan.
Rémes dolgokat mond a nőknek. „Kövér. Öreg. Miért van bajusza?”
Én meg: „Down-szindrómája van. Ne foglalkozzanak vele!”
Tudatlan.
Elvittem egy tüntetésre. „Tudod, a feketék élete számít.”
„Nem vagyok fekete. Nem számít minden élet?”
„Fogd be! Kinyírnak minket.”
Édes kölyök, de a papírforma szerint náci.
Értem. Sok fehér van itt ma.
Fehérek, megváltoztak kicsit a dolgok.
Izgulunk. Félünk, hogy rosszat mondunk.
Félünk, hogy kiabálni fognak velünk.
Ez a félelmünk.
Más attól fél, hogy lelövik.
Mi attól, hogy ránk kiabálnak.
Gyerekkoromban azért kiabáltak rám, ami tetszett.
„Mi? Meleg vagy?” „Nem vagyok meleg.”
Most az ellenkezője miatt.
„Nem szereted a transz nőket?” „Nem tudom.”
„Transzfób vagy?” „Jó, megdugom.
Amit csak akarsz. Sajnálom.”
A fehérek megszokták, hogy gondtalanok. Nincs min aggódni.
Most minden fehér nyitottnak akar tűnni, ez lett az identitásunk.
Régen az angyal és az ördög segített dönteni.
Most a rasszista és a HR-es.
„Fekete, színes bőrű, imádom Lizzót.
Csinálnál velem egy fotót? Obama.”
Idegesítő. Azt hiszik, a fehérek büszkék és felsőbbrendűek.
Viccelsz?
Az ancestry.com-on minden fehér férfi azt reméli,
indián származású,
vagy latin-amerikai, leszbikus, bármi…
Észrevettétek, hogy minden fehér férfi igyekszik elmondani, hogy áldozat?
Már nem lehetsz csak fehér.
„Fehér vagyok és autista.
Szorongok, depressziós vagyok, apám megdugott, félig zsidó vagyok.
Én jó vagyok.”
Mindenki rosszakat gondol. Színtől, fajtól, vallástól függetlenül.
Mindenki szar.
Amikor valakit szarnak nevezünk, jobbnak gondoljuk magunkat.
Mindenkinek vannak beteg gondolatai. Mindenki szar.
Leginkább a nagyvállalatok. Úgy tesznek, mintha törődnének az emberekkel.
Régen csak pénzt akartak. Most: „Jók vagyunk.”
Nike: „A feketék élete számít! Varrj csak, ázsiai kisfiú!” Ugyan!
Nem törődnek az emberrel.
Szivárványos zászlót tesznek a Scud rakétára.
Jók vagyunk.
Igen.
Az Amazon azt írta múlt héten: „A rasszizmus vírus.”
Ne már! A rasszisták kapnak egy kibúvót.
„Bocs, hogy ezt mondtam. Beteg vagyok.
Elkaptam ezt a vírust. H1 N betűs szó.
Tudod…
A fehér vérsejtjeim le vannak maradva.”
Igen.
Fehér bűntudat.
A barátom a bűntudat miatt nem hallgat hip-hopot. „Miért?”
„Erősíti a fekete sztereotípiákat.”
„Miről beszélsz?
Hallgasd! 'Csak a pénz érdekel.'
Én irányítok mindent. Nézd a gyémántjaimat!'
Szerintem ezek inkább zsidó sztereotípiák.”
A hip-hop meglepően zsidós. Mintha a rapper azt mondaná:
„Írok egy dalt. Ide egy zsidó sztereotípiát!
Ők irányítják az időjárást. 'Záporozzon a della!'”
Tudom. Kemény.
Egy fekete fickó mondta: „Fehérként mit tudsz te a rasszizmusról?”
„Tanultál törit? Mi vagyunk benne a legjobbak.”
Jól is van dokumentálva.
Pénzzé tettük. Filmek.
Komor témák, mert felnőttek vagyunk.
Ez a legjobb pillanat felnőttnek lenni.
Azt csinálunk, amit akarunk. Felnőttnek lenni jó, gyereknek szívás.
Megfordult a dolog.
Gyerekkoromban a felnőttek feszültek voltak.
„Ne lépj a gyepre!”
A barátaim 42 évesek.
Csak videójátékoznak, képregényt olvasnak, pankrációt néznek.
A kamaszok meg
politizálnak és gyógyszert szednek.
Mi győztünk.
Megfordult a dolog.
Harminchét vagyok.
Apámnak az én koromban
két gyereke, jogi diplomája meg családi háza volt. Nekem Hulum van.
Megkérdeztem egy barátomat. „44 éves vagy. Lesz családod?”
„Mi? Anyámmal élek. Van családom.
Itt a füves süti. Mehet a Bosszúállók?”
„Oké, csináljuk!”
Ez ma a felnőtt lét.
A gyerekek kedvesek, lelkesek, okosak, de nem élvezik az életet.
Ha 15 évesen füves sütit adsz a kezembe: „Jó sok fű!”
A mostani gyerekek meg: „Jó sok cukor.”
„A fű király, de keto diétán vagyok.”
Féltem a gyerekeket. A hírekben annyi szomorú statisztika van róluk.
Az egyik szerint egyre kisebb a pénisz mérete.
Ki készíti ezt a kutatást?
Ki mondja, hogy: „Hagyjuk a rákot! A babakuki érdekel.
Semmi gond! Rajta vagyok.”
Aggódom a gyerekek miatt.
Régen féltem a felnőttektől. Emlékeztek?
Csúnyán beszélsz. „Vigyázz a szádra!”
„Bocsánat.”
Most a kamaszoktól félek. Felléptem egy egyetemen, bekiabáltak.
„Ez nem ide való!”
Haver, 18 vagy. Szívj nevetőgázt, hancúrozz!
Mit ez itt?
Mi ez? „Nem ide való”? Mi?
Éld az életed, ember!
A gyerekek depressziósak, meg akarják ölni magukat.
Láttatok 14 évest hazajönni suliból?
Mint egy ősz detektív.
Vállán a világ súlya, stresszel, e-cigit szív.
„Kemény nap. Megmenteni a bolygót, felelősségre vonni az elnököt,
nemet váltani, az OnlyFanst szerkeszteni, és a kriptovaluta is zuhant.”
Haver, 14 éves vagy. Verd ki! Egyél cukrot!
A gyerekek a fegyvertartás ellen tiltakoznak.
A felnőttek: „Jó mulatást! A Comic-conra megyünk.”
Harmincas vagyok.
Jó kor, látom a fiatalok és az idősek harcát.
„A boomerek fogalmatlanok.” „A Z-generáció öntelt.”
A nagyapám és az unokaöcsém beszélgetett.
Utálják egymást, pedig hasonlítanak.
Lenyűgöző.
A nagyapám azt mondja:
„Puhák vagytok. Meglőttek Vietnámban.”
Az unokaöcsém: „Meglőttek a suliban.”
Nagyapám: „Puncik vagytok. Mogyorót se ehettek.”
Unokaöcsém: „Basszus, papa, segget nyalok.”
Oké. Kösz. Kevin Hart vagyok. Nagyok voltatok!
Jó éjszakát!
Standup. Köszönöm.
A feliratot fordította: Kondi Viktória