NETFLIXOV HUMORISTIČNI SPECIJAL
Pozdravite Marka Normanda iz New Orleansa!
Hej.
Komedija, je li?
Da. Zbilja to radimo, ljudi.
Hvala vam što ste došli. Veselim se.
Luda vremena. Hvala, mama.
Da. Svi smo se cijepili.
Dobili ste cjepivo?
Da? Dobro.
Moje je s interneta. Vidjet ćemo kako djeluje.
Par tipova na West Side Highwayu sami su se cijepili.
Pomislio sam: „Baš dobro.”
Da. Sigurno drugom dozom. Bili su ošamućeni.
Dobro.
Nabacio sam par kila u karanteni.
Svi smo se malo udebljali.
Wolt, Glovo… Moram paziti jer sam bio debelo dijete.
Bio sam golem. Imao sam velike sise.
Nije li čudno što muškarcima, kad su debeli, narastu ženski dijelovi?
Žene se ne moraju brinuti.
Kad se žena udeblja, postane debela žena.
Kad se muškarac udeblja, također postane debela žena.
Ne rastu nam muški dijelovi. Recimo:
„Vidio sam Tammy pored rijeke.
Kakva golema muda!”
Debela djeca su povlaštena.
Kad se moj prijatelj pitao kako je dirati žensku sisu, rekao bih:
„Imaš sreće.”
Nitko ne voli muške sise. Raspitao sam se. Istražio.
Nitko ne voli dlakave sise,
a zakonom su dopuštene u cijeloj zemlji.
Debeljko u Clevelandu smije skinuti majicu.
Ako to učini žena u Clevelandu, nepristojna je.
Te sise volimo. Zašto smo zajebali?
U Americi imamo čudna pravila.
Žena pokazuje sise, dobro.
Muškarac pokazuje sise, dobro.
Žena pokazuje sise dok doji dijete, dobro.
Muškarac pokazuje sise dok doji dijete, nimalo dobro.
Čudna pravila.
Ovako stvari stoje. Ženske sise su kao marihuana.
Zabavne, bezopasne, ali uglavnom zabranjene.
Muške sise su poput cigareta. Odvratne i odbojne.
„Zašto ih nosiš na plažu?”
Ozakonili smo pogrešne.
Čudi me to sa sisama. Moja cura ima velike dude.
Kad uđu u trgovinu, žene moraju reći:
„Ja sam B. Ja sam C. Ja sam D.”
Tipovi nisu tako jaki.
Da tip mora reći: „Ja sam A.”, ubio bi se.
To ne bi trajalo 20 minuta, zar ne?
Kad bi netko skočio sa zgrade, našli bi poruku: „Veličina A.” Svaki put.
Ipak, treba to reći. Znate?
Pričam šale o debljini 2021. Već su vikali na mene.
Rekli su mi:
„Nazvati nekog debelim ravno je rasističkoj uvredi.”
Možda je tako.
Ali to je jedina uvreda koja je promjenjiva. Zar ne?
Možete se udebljati i smršaviti,
ali nitko ne postaje crnac na praznicima.
„Moram na dijetu. Previše sam Meksikanac.”
Svi se šalimo s debljinom.
Ali nitko ne brzi debele. Recimo:
”Susjedstvo je bilo fino dok nisu došli ovi prasci.”
Znate?
Ne. Volimo debele ljude.
Buddha, Djed Mraz, Oprah ponekad. Da.
Lijepo je biti u New Yorku.
Žene u New Yorku su lijepe. Mislim, nema ih ovdje, ali…
Šalim se. Ševio bih vas.
Da.
Žene, jako ste seksi. Muškarci vas žele ševiti.
Ali moramo se potruditi. Shvaćam.
Da žele nešto staviti u mene, i ja bih bio takav.
Moramo to zaraditi, dečki.
Vagina je poput fakulteta.
Mora vas primiti.
Isto tako, lakše je upasti ako imate mnogo novca.
„Kako je onaj tip upao? Nema novca.”
„Ali on je sportaš.”
Da.
Da. Jako su nalik fakultetima.
Neke su jako prestižne. „Upao si tamo? Nevjerojatno. Bravo.”
Za neke druge se kaže: „Cijeli grad je tamo bio.”
Ili: „Upao si tamo zbog tate.”
Žene su mnogo privlačnije. Zato su izbirljivije u seksu.
Kad birate partnera, to je važno.
Slijede pitanja kao da smo na NBA draftu.
„Koliko godina? Koji studij? Visina?”
Muškarci biraju partnerice kao u sportu:
„Uzet ću tebe, i tebe…
Ti nisi u formi, ali potrudit ćeš se.”
Jedna moja prijateljica je jako zgodna.
Uvijek nešto izjavljuje.
„Nikad se ne bih seksala s republikancem.”
„Zbilja?”
„Da sam gola u krevetu
i saznam da je republikanac, ništa od toga.”
Na njezinom mjestu, ja bih jednostavno promijenio stranku.
Koga briga? Neće to usput spomenuti.
Neće sjesti na mene i reći: „Klimatske promjene su laž.”
Ali da se seksam s republikankom, imao bih kondom.
Ako se nešto dogodi, zadržat će ga.
Dobro.
Slijede šale o pobačaju.
Ne znam kakvo mišljenje imate o pobačaju.
Za mene je to nalik spuštanju sjedala u avionu.
Znam da mnoge ljuti, ali ako mogu,
učinit ću to.
Zar ne?
Na koju stranu naginjem? Prema natrag.
Da.
Da, muškarci su napaljeni. Tako je, dečki. To je loše.
Jako je loše. Nije zabavno.
Žene tvrde da su jednako napaljene.
Molim vas.
Žene, ne znate kako je to.
I na obiteljskom okupljanju pomislimo:
„Potrošio bih je.”
To je bolest.
Ometa nam rasuđivanje. Nismo usredotočeni.
Zato je svaki veliki muški izum nastao nakon orgazma.
Samo tad dobro razmišljamo. Kad svršimo.
„Friteza.”
Svađao sam se s prijateljicom oko toga.
Tvrdi da su i žene napaljene.
Pitao sam je bi li se seksala sa mnom. Rekla je: „Ne.”
Rekao sam: „Ja s tobom bih. Sve je jasno.”
Rekla je: „Ali ti me ne privlačiš.”
A ja njoj: „Ni ti mene.”
Kakve to veze ima?
Jasno, i žene su nekad napaljene, ali to skrivaju.
Ne smiju to pokazati. Povalile bi se u restoranu.
Morate to skrivati, ali zato pokazujete osjećaje.
Moja cura kaže da plače svaki dan od srednje škole.
Zabrinuo sam se. Rekla je: „To je normalno.
Kad mi dođe, sakrijem se i potrošim kutiju maramica.”
Rekao sam: „Imamo sličan običaj.”
A ona: „Ako to ne izbacim iz sebe, ne funkcioniram.”
Rekao sam: „Ja također.”
Nekad joj dođe dok gleda film.
Meni također.
„Traje li to 30 sekundi?” Rekla je: „Što?” Ne zna ona.
Takvi smo.
Žene su osjećajne, a muškarci napaljeni.
Žene nekad plaču na poslu.
Muškarci su nekad napaljeni na sprovodu.
Kriv je otvoreni lijes.
Hvala Bogu, žene,
što vam je seksi svašta što nema veze sa seksom.
Zbilja. Seksi vam je svašta što nema veze sa seksom.
Nužno je. Ovo nije dovoljno.
Morate kopati.
Kad se tip svuče, pomislite:
„Sjeti se, dobar je vozač.”
Vama je seksi… Kad sam prvi put izveo curu, sve sam isplanirao.
Večeru, piće, kino, sladoled.
Rekla je: „Sve si isplanirao. Super.”
Planiranje je super? Da?
Planiranje. Kažem neku šala. „Ima smisla za humor. Uzbudljivo.”
Plaćam gotovinom. „Ima novca. To je seksi.”
Ali ništa u spavaćoj sobi nije seksi.
Mazili smo se i izvukao sam kondom. Rekla je: „Drzak si.”
A ja: „Da. Sve sam isplanirao.”
Mislio sam da joj se to sviđa.
Sad je čudno.
Da, voli humor. Nekad je zadirkujem.
„To zoveš klitorisom?”
Bio sam urnebesan. Odjednom ne valja. Koji je vrag?
Oblači se i odlazi.
Sjetio sam se da voli novac. „Izvoli. Za tvoje usluge.”
Zadivljujuće, žene.
Slušam vas.
Kako shvaćam, volite komplicirani seks.
Kad žena opisuje seksualni odnos, uvijek je složen.
„Odveo me u Pariz.
Vodili smo ljubav na balkonu pored oceana.”
Sve cure pošize na to.
Muškarci vole manje komplicirano.
„Krenuli smo u kupovinu.
Pojebali smo se u hodniku pa nismo išli.”
I svi tipovi pošize.
Recite nam što želite, žene.
Želimo vas usrećiti. Recite nam. „Ali želimo da sami shvatite.”
Ništa od toga. Zato nam recite.
Uvijek me začudi što žene uzbuđuje.
Bio sam u trgovini za kućne ljubimce s curom. Žene, nevjerojatno!
To je vaš striptiz klub.
Kad žene uđu onamo, to je poput tipa u striptiz klubu.
Teško se nosite s time. Mislite: „Sve ih želim dirati.”
Rekao sam joj: „Polako. Neki su asocijalni. Možda napadnu.”
Bila je poput napaljenog tipa.
„Ovaj je lijep. Ovaj je divan. Ovaj mi se najviše sviđa.”
Prodavač je rekao: „To je Roxy. Svi vole Roxy. Dovedite je.”
Doveli su joj Roxy i stavila ju je u krilo.
Rekla je: „Vidi. Voli me.”
Rekao sam: „Ne. Traži bolji život.”
Hajde!
Da, tako treba.
Dobro.
Da, zgodni ste. Ali moram se sabrati.
Vi ste sabrani. Nosite naočale. Da.
Znate, moram se sabrati.
Prošli tjedan prestrašili smo se trudnoće. Sjećaš se. Da, tako je.
Kupili smo testove za trudnoću.
Dok nije gledala, popišao sam se na test.
Bio je pozitivan.
Čudno. A Google je rekao da možda imam rak testisa.
Pomislio sam: „Sranje. Ali bolje nego dijete.”
Samo tad je rak bolji od djeteta.
Svi su sretni kad ga potučete.
Da. Moja cura je prava napaljenica.
Koristi vibrator dok je gledam.
Seksi, ali osjećate se suvišno.
Poput blagajnika, dok ona odlazi na samonaplatnu blagajnu.
Pomislim: „Vidim, znaš što radiš, ali ako zapne, ovdje sam.”
Nakon pola sata pomislim: „Sranje. Roboti nam oduzimaju poslove.”
Voli raditi stvari u javnosti.
To je seksi, ali ima čudnih situacija.
Jednom se u trgovini naguzila, a ja sam je pljusnuo.
Jedan šestogodišnjak me pitao: „Što je napravila?”
Pitao je: „Je li bila zločesta?” Rekao sam: „Da, jako zločesta.”
Klinac i ja govorili smo iste riječi,
a mislili na različite stvari.
-„Je li nevaljala? -„Jako nevaljala.”
-„Ima li mnogo igračaka?” -„Soba joj je puna igračaka.”
„Kazni je poput mojih roditelja.”
-„Kako?” -„Igraj se njezinim igračkama.”
„Kvragu. Možda i hoću.”
Klinac je prost.
Da, moja djevojka inzistira na braku.
Sve sam stariji. Možda se odlučim
i ubijem se.
Da.
Oženjeni muškarci postanu nekako čudni i tihi.
Nose pulovere. Jeste li primijetili da su opsjednuti stvarima?
Auti, gitare, tenisice, suveniri, modeli vlakova.
Nijedan samac nema model vlaka.
Kad pozovete prijatelja u klub,
neće reći: „Čekaj. Prolazi kroz tunel.”
Ne. Uvijek je to neki oženjeni tip u podrumu
koji kaže: „Ovdje sam ja vladar.”
Mog je prijatelja ostavila žena nakon osam godina.
Rekla je da je ne poznaje.
Ništa ne zna. Zato je otišla.
Neka. Ne krivim je.
Zato on zna sve o svom satu.
„Rolex Sumbariner iz 1941. Rijedak, obložen niklom.”
„Da znaš toliko o svojoj ženi, ne bi te ostavila.”
Ne shvaćam zašto žene kažu: „Ne ponašaj se kao da sam stvar.”
Mislim da žene to žele.
Muškarci obožavaju stvari. Bit će dobri prema vama.
Ako ne znaju ništa o vama, znaju sve o stvarima.
„Židovka iz Connecticuta. Godina: 1988.
Čuvajte je u podrumu na umjerenoj temperaturi.”
Barem ne gledate pornografiju. Možda vi?
Imate jake nadlaktice. Da.
Ima previše pornografije.
Lako je dostupna.
Kad sam bio mali, nije bilo tako.
Morali ste ukrasti Playboy i ići u šumu s izviđačima.
Danas je na dohvat ruke.
Meni je pornografija poput kave.
Svakodnevna pojava, slabo djeluje i mora biti crna.
Da.
Pitam se zašto je toliko prisutna.
Mislim da znam. Pornografija sve čini boljim.
Recimo, kategorije. Sve što mrzim.
Ured, učiteljica, bolnica, teretana.
Mrzim sve to, ali ne kad je pornografija.
Prije pornografije mrzio sam polusestru.
U doba pandemije gledam previše pornografije i UFC-a
i sve mi se pomiješalo.
Nekako su zamijenili mjesta.
Kad gledam UFC, mislim da je seksualan.
A pornografija mi se čini nasilna.
I izrazi su drukčiji.
Svi seksualni izrazi su nasilni, a borilački su seksi.
Borilački izrazi su opaki.
Gornji položaj, hvatanje straga, bacanje na pod.
A izrazi o seksu zvuče nasilno.
Tucanje, nabijanje, trošenje, prcanje.
-„Što Jill voli?” -„Fisting.”
Isuse Kriste!
Svi govore da je UFC barbarski sport.
Pristojniji je od pornografije. Barem ima suca.
Nitko od nas nije pomislio:
„Isuse, četiri tipa na jednu ženu. Hoće li netko nešto učiniti?
Jadna žena. U nevolji je.”
Što kažete na borkinje na UFC-u?
Zbilja su opake.
Hodao sam s Portorikankom iz Bronxa.
Bila je ratoborna. Rekla je: „Trebala sam biti u UFC-u.”
Rekao sam joj da nema šanse. Pitala me zašto.
„Tvoja dob i težina bili bi na TV-u.”
Te dvije stvari nikad ne pitate ženu.
Zamislite da to pitaju muškarce.
„Želiš biti borac? Broj računa i duljina kurca?”
„Odustajem.”
Dobro poznajem žene. Bio bih dobra podrška borkinjama.
Da gubi, doviknuo bih joj: „Smiri se.”
A ona bi…
„Pretjeruješ.
Ista si mama.”
Ubila bi drugu ženu.
Zabavni ste.
Mnogi su ljudi danas osjetljivi.
Neki komičari mrze woke ljude.
Nitko toliko kao Cosby.
Njega ne smijete propustiti.
Vi ste barem izašli iz kuće. Živite.
Mnogi trunu na internetu.
Svađaju se. Prigovaraju i žale se.
Stalno dobivam sranja na Twitteru. „Ovaj je komičar rekao: ‘Queef’.”
Pomislim: „Tako provodiš dan? Izađi, nađi hobi. Ubij se.
Što radiš? Kratko smo živi. Tako trošiš vrijeme?
Jedan od 400 milijuna spermija, a visiš na Facebooku?
Mogao si naučiti svirati ksilofon. Zagrli djecu.”
Zato volim životinje. One ne tweetaju.
Žive užasno, a nikad to ne spominju.
Zamislite da antilopa može tweetati.
Razmislili bismo o prioritetima.
Antilopa: „Nema hrane, ali našli smo vodu.
Krokodil mi je pojeo dijete. Jebeni život.”
To je najbolje kod životinja. Ne žale se.
Zato volim Planet Zemlju. Grozne stvari su normalne.
Zebra bježi od četiri lava,
ugrizu je za dupe, povuku za vrat.
Zebra udari lava nogom i pobjegne.
I to je sve. Da.
Nema scene u kojoj zebra kaže: „Dakle,
ovo je bio zločin iz mržnje. Isuse!
Gadno je ovdje. Ovo je bilo ludo.
Pokušali su me ubiti. Nevjerojatno! Teško je biti zebra.
Sigurno zato što sam miješane rase.”
Životinje su super. Neće vas izdati. Ne žale se.
Kad kažem mačku da je crnjo, ni ne trepne.
Pokušajte. Zabavno je.
Zbilja zabavno.
Shvaćam, imamo problema. Nismo savršeni.
Neki samo traže pažnju. Ne žele pomoći.
Neki klinci na Twitteru htjeli su zabraniti Prijatelje.
Navodno su uvredljivi. Prijatelji? Zbilja?
„Jeste li čitali Bibliju?
U Bibliji nema silovanja, homofobije, ubojstava, incesta?”
-„Da, ali Biblija nije stvarna.” -„Nije ni Chandler.”
Biblija je luda. Dosta sam je čitao. Nije li čudno što je rabe na sudu?
Tu knjigu? Užasavajuću književnost?
Tipu sude zbog ubojstva brata.
Mora se zakleti na Bibliju. Misli: „Na to? Nego što!
Što vam je? Odatle mi nadahnuće.”
Zbilja sulud koncept.
Zaklinjem se na izmišljenu priču.
Barem mi dajte Dnevnik Anne Frank.
Tad ću priznati krivicu.
To je barem stvarno. Ne Holokaust, nego knjiga.
Holokaust.
To je bilo gadno, zar ne?
Da.
Jednom sam bio u muzeju Holokausta.
Ništa ne deprimira poput slika iz Holokausta.
Tko je uopće radio fotografije?
„Dobro, ljudi. Okupite se. Hajde, namjestite se. Tako je.
-„Sjajno. Dobro je.” -„Premršavi smo.”
„Bez brige. Aparat dodaje pet kila.
-Recite: ‘Sir’.” -„Imate sira?”
„Ne. Tako se kaže, budalo.”
Šalim se. Ovo je komičarski nastup.
Onaj se tip usrao u gaće.
Dobro, prestat ću. Odsad samo šale.
Komedija.
Volim Židove. Obožavam ih.
Samo želim da se zna. Ipak je ovo šoubiznis.
Dobro. Da.
Šale.
Samo šale. Volim Židove.
Židovsku umjetnost.
Živim u New Yorku, obrezan sam i podržavam vas.
Ima li Židova ovdje?
Hej! To!
Držite ga.
Dobro.
Jasno, Holokaust je užasan.
Ja sam komičar koji se šali.
Užasni događaji daju nam informacije. Dovode do informacija.
Učimo da se to ne smije ponoviti.
Ako netko u šumi pojede voćku i umre,
to je užasno, ali znate da je ne smijete jesti.
Užasno, ali korisno.
Žene ne vole kad zvižde za njima.
Ako vam tip kaže da vam dupe izgleda dobro u trapericama,
reći ćete da mu da se jebe, ali obući ćete ih sutra.
Tip je svinja, ali dao je informaciju.
Ipak, stalno se ljutimo. Daje nam na osobnosti.
Moj prijatelj saznao je da je 1/16 američki domorodac.
Saznao je prije dva dana. Već je ljut.
Kaže: „Jeep Cherokee? Nevjerojatno. Koje sranje.”
-„Da? Zašto?” -„Uvredljiv je.”
-„Zbilja? Auto? -„Da. Mora promijeniti ime.”
„Pa, Caitlyn Jenner ne buni se zbog Trans Ama.”
Da.
Teško je razgovarati o transrodnim osobama.
Svi se odmah uspušu.
Shvaćam.
Čudno je što postoje ljudi koji mrze transrodne osobe.
Ne znam. Nije me briga.
Neka rade što žele. Čudno je mrziti cijelu skupinu.
Transžena je nedavno vikala na mene na jednom nastupu.
Izvikala se u predvorju. Bila je opaka.
Rekla je: „Loš si. Nisi smiješan i ne sviđaš mi se.”
Rekao sam: „Znaš,
izgledaš kao muškarac.”
Rekla je: „Transfobičan si?”
A ja: „Što? Transfobičan? Ne. Samo sam te htio povrijediti.
Gadno si me uvrijedila,
pa sam i ja tebe htio gadno uvrijediti.
Nisam trans… Mrziš li ti sve komičare?”
Rekla je: „Ne, samo tebe.” Odgovorio sam: „Eto, vidiš.”
Rekla je: „Nisi smiješan.” A ja: „Ali osjećam se smiješnim.
Tko si ti da mi govoriš tko sam?”
Postalo je neugodno, ali pojebali smo se.
Dakle…
Sve je dobro kad se dobro svrši.
Divim se transrodnim osobama.
Morate imati hrabrosti ispraviti nekoga kad pogriješi.
Ja to ne mogu. „Ne on, nego ona.” Meni ne smeta kad mi promijene ime.
Zovem se Mark, ali možete me zvati Mike. Ne smeta mi.
Bio bih loša transrodna osoba. Sa svime bih si se složio.
Kad traže moju mamu na telefon, kažem:
„Ja sam.” Prihvaćam sve. Ne želim stvarati probleme.
Znam da je to osjetljiva tema.
I rasna pripadnost je osjetljiva tema.
Ne mrzim nijednu skupinu. Svi smo iste boje iznutra.
Dobro, osim pušača.
Ne želim zafrkavati pušače. Znam da su vrsta koja izumire. Da.
Pokušavam biti svjestan. Odrastao sam u crnačkoj četvrti.
Razgovarao sam s tipom iz osiguravajućeg društva.
-„Koje ti je boje auto?” -„Nisi nimalo progresivan.”
Ali vremena su napeta.
Mnogo toga nazivamo rasizmom, a nešto i jest. Ali često je to neznanje.
Moj nećak ima sedam godina. Poznajete li sedmogodišnjake?
Oni su poput desničara na kokainu.
Kažu najluđe i najbezobzirnije stvari.
Recimo: „Zašto onaj Kinez ima čudne oči?”
Rekao sam mu: „Začepi. Ne smiješ to govoriti. Isuse Kriste.”
Ne mrzi Kineze. Nije rasist. Jednostavno ne zna bolje.
Govori grozote ženama: „Debela. Stara. Zašto imate brkove?”
Obično kažem: „Ima Downov sindrom. Ne uzrujavajte se.”
Neznalica je.
Išli smo na prosvjed. „Upamti, Bobby. Black Lives Matter.”
„Nisam crnac. Nisu li svi važni?”
Rekao sam mu: „Začepi. Što ti je? Ubit će nas.”
Mali je drag, ali u teoriji je nacist.
Shvaćam. Ovdje ima mnogo bijelaca.
Bijelci, sve se malo promijenilo.
Sad smo nervozni. Pazimo što ćemo reći.
Bojimo se da će netko vikati na nas. To je naš veliki strah.
Druge skupine boje se da će ih ubiti ili deportirati.
Prije su vikali ako te nešto privlači.
-„Jesi li gej? Voliš dečke?” -„Nisam gej.”
Sad viču ako te nešto ne privlači.
-„Voliš transžene?” -„Ne baš.”
-„Transfobičan si?” -„Odmah ću je pojebati.
Učinit ću sve što treba. Oprosti.”
Bijelci su prije bili opušteni i bezbrižni.
Sad su svi opterećeni i žele biti progresivni.
Izgubili smo identitet.
Prije smo imali anđela i vraga,
a sad imamo rasista i kadrovsku.
Recimo: „Crnac, osoba tamne puti. Volim Lizzo.
Slikajte se sa mnom. Obama.”
Neugodno. Svi misle da su bijelci ponosni i nadmoćni.
Što vam je?
Svi koje znam su na 23andMe i ancestry.com i misle:
„Želim biti američki domorodac.
Latino, lezbijka, nešto.”
Jeste li primijetili kako svi bijelci žele pokazati da su žrtve?
Biti bijelac više nije dovoljno.
„Da, bijelac sam, ali u spektru sam.
Tjeskoban sam. Depresivan. Tata me jebao. Napola sam Židov.
Među dobrima sam.”
Svi imamo užasne misli.
Nije me briga koje ste rase i religije.
Svi smo mi smeće. Znate?
Govorimo drugima da su smeće, ali nismo bolji. I mi smo smeće.
Svi imamo bolesne misli. Seremo svašta.
Ali nitko ne sere kao korporacije.
Ponašaju se kao da im je stalo.
Prije su samo htjeli novac. Sad žele biti dobri.
Nike podržava BLM, ali: „Šivajte dalje, Azijati.
Idemo, brže.”
Nije ih briga za ljude.
Stavit će zastavu duginih boja na raketu.
„Da, dobri smo.”
Da.
Amazon je prošli tjedan tweetao: „Rasizam je virus.”
Nisu to smjeli reći. To je opravdanje.
„Oprosti što sam to rekao. Bolestan sam.
Da, imam virus koji se zove H1 Crnjo.
I, znate…
Moje bijele krvne stanice zaostaju.”
Da. Mnogo je bjelačke krivnje.
Moj prijatelj ne želi slušati hip-hop.
Pitao sam ga zašto. Kaže da potiče crnačke stereotipe.
Rekao sam mu da posluša tekstove: „Zanima me samo novac.
Ja sam glavni. Pogledajte moje dijamante.”
Meni to više zvuči kao židovski stereotipi.
Hip-hop je iznenađujuće židovski.
Kao da rapper misli:
„Trebam židovski stereotip za novu pjesmu.”
„Oni kontroliraju vrijeme, a mi se kupamo u lovi.”
Teško, da.
Jednom me crnac pitao što ja znam o rasizmu.
Rekao sam: „Možda nisi čitao, ali mi smo najbolji u tome.”
Zabilježeno je, znate.
Unovčeno. U mnogim filmovima.
Mračan sam zato što smo svi odrasli.
Odrasli smo, a ovo je najbolje vrijeme za odrasle.
Možemo što god želimo.
Danas se odrasli zabavljaju, a djeca su jadna.
Sve je izokrenuto.
Kad sam bio mali, odrasli su bili bijesni.
„Makni mi se s travnjaka.”
Moji prijatelji s 42 godine igraju igrice,
čitaju stripove i gledaju hrvanje.
A svi tinejdžeri opsjednuti su politikom i piju lijekove.
Pobijedili smo.
Sve je izokrenuto.
Imam 37 godina.
Moj je tata u mojim godinama ima dvoje djece, diplomu i kuću.
Ja imam Hulu.
Pitao sam prijatelja kad će osnovati obitelj.
Rekao je: „Živim s mamom. Ona je moja obitelj.
A sad kolači s travom i Osvetnici.”
Rekao sam: „Dobro, može.”
To je danas odraslo.
Djeca su draga, pažljiva, suosjećajna i pametna,
ali ne zabavljaju se.
U moje vrijeme u kolačima s travom bilo je mnogo trave.
Danas će vam klinac reći: „Pun je šećera.
Volim drogu, ali na keto dijeti sam.”
Djeca me brinu. Kad god upalim TV,
čujem neku tužnu statistiku.
Pročitao sam da su dječji penisi sve manji.
Kao prvo, zanima me tko to istražuje.
Koji je to čudak? „Pustite rak. Važni su dječji penis.
Ne brinite se. Radim na tome.”
Brinu me djeca.
Ja sam se bojao odraslih. Sjećate se? Bili su strašni.
Zbog psovki bismo dobili ukor.
„Oprostite.”
Sad se bojim tinejdžera. Na nastupu mi je klinac doviknuo:
„To je neumjesno.”
„Čovječe, imaš 18 godina. Trebao bi snifati ljepilo.
Što radimo?
Što se događa? Neumjesno?
Živi malo, čovječe.”
Djeca su tužna, depresivna, sklona samoubojstvu.
A 14-godišnjak koji se vraća iz škole?
Mrzovoljni detektiv.
Pritišću ga sve svjetske brige. Pod stresom je, puši.
„Težak dan. Optužio sam predsjednika, spasio planet,
promijenio spol, bio na OnlyFans i mijenjao valute.”
„Stari, imaš 14 godina. Drkaj. Jedi Skittles.”
Djeca su prosvjedovala protiv zakona o oružju.
Odrasli su rekli: „Super. Mi idemo na Comic-Con.”
U 30-ima sam.
Zabavno je. Gledam mlade i stare kako se svađaju.
„Starci nemaju pojma.
Generacija Z je najbolja.”
Gledao sam djeda i nećaka kako se svađaju.
Mrze se, a jako su slični.
Nevjerojatno.
Djed je rekao: „Vi ste svi slabići.
Na mene su pucali u Vijetnamu.”
Nećak je rekao: „Na mene u razredu.”
Djed je rekao: Svejedno. Pičkice ste. Pazite što jedete.”
A nećak: „Jebi se, djede. Ližem guze.”
Hvala vam. Ja sam Kevin Hart. Sjajni ste.
Laku noć.
Komedija. Hvala.
Prijevod titlova: Andrea Šimunić