EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Byd velkommen til den meget sjove Aparna Nancherla.
Tak!
Har I det godt?
Fedt! Mand!
Tak.
Jeg har det fint.
Jeg fejrede for nylig etårs kærestedag.
Tak, fordi I ikke klapper. Jeg bemærkede, I tøvede. Følg jeres instinkter.
Et år er for tidligt.
Folk siger: "Jeg har haft mit Brita-filter i længere tid."
Jeg har ikke udskiftet mit i syv år, men...
Jeg er en slags internatspige.
Min kæreste fandt mig, før jeg blev aflivet.
Det var kun et spørgsmål om tid, men det er okay.
Han siger altid: "Hun reddede mig."
Ikke? Så...
vi kender vores pladser i forholdet.
Det overrasker mig, jeg mødte en, for jeg er socialt akavet.
Det viser sig på flere måder.
Jeg har tit frakke på inden døre.
Mest fordi jeg fryser, men det bliver misforstået.
Hvis man beholder frakken på for længe til en fest,
vil en sige: "Tag frakken af.
Det ser ud, som om du har lyst til at gå¨.
Jeg siger: "Det er rigtigt."
Jeg prøver at være mere udadvendt. Nu og da læser jeg dameblade.
Læser nogen dameblade?
Det gør alle? Fint.
Alle læser et lige nu.
Nogle blade gør det godt.
Teen Vogue har gjort det supergodt.
Det er det nye Economist, men
det mærkeligste råd, jeg har læst, var kort og foruroligende.
Det stod bare:
"For at virke mere selvsikker, så se ud, som om du har en sexet hemmelighed."
På nogle dameblade siger man åbenbart:
"Tryk det. Se, om det er ord.
Vi ved det ikke.
Vi ved det ikke mere. Vi er trætte."
Fair nok.
Gå, som om du har en sexet hemmelighed.
Misforstå mig ikke. Jeg synes, alle skal prøve det, uanset køn.
Det er et godt tankeeksperiment.
Som når en smuk skuespillerinde spiller grim.
Hun voksede nok meget.
Hun lærte nok meget om sig selv.
Jeg kommer i tanke om det på gaden, og så kører det af sporet.
Jeg går rundt og kommer i tanke om:
"Nå jo, sexet hemmelighed. Du har en sexet hemmelighed...
Jeg ved ikke. Mit undertøj...
...har et hul.
Men...
Men ikke et godt sted." I ved, det har det med at blive slapt.
Nogle gange vælger jeg at glemme den sexede del.
Jeg nøjes med hemmeligheden. Man skal krybe, før man kan gå.
"Okay, hemmeligheder. Hvad er mine hemmeligheder?
Det ved jeg ikke. Mit...
...e-mail-kodeord...
...er ikke sikkert nok."
Jeg må forbedre hemmelighederne.
En kropsprogsanalytiker vurderede mig for nylig, og hun sagde:
"Jeg er ikke glad for at give negativ feedback...
...så jeg ved ikke, hvad jeg skal sige."
Ja. Så jeg græd og gik min vej.
Jeg tænkte:
"Det er vist slut med interaktionen.
Som mig og pigen fra Forbandelsen imod verden.
Et meget misforstået par."
Jeg ved ikke,
jeg synes, vi er misforstået som land for tiden.
Jeg har turneret i år, også i udlandet, og det er et sært at forlade USA nu.
Hver gang man rejser, føles det, som en undskyldningsturné.
"Undskyld. Jeg ved det. Undskyld.
Teknisk set er han ikke i familie med os. Vi har sat et hold på sagen.
jeg retweeter, så...
...det skal nok gå."
Jeg var i Canada, og det var rart. Jeg sagde:
"Jeg beklager." "Vi beklager."
"Beklager." "Beklager."
Det virkede helbredende.
Bogstaveligt talt, for vi fik gratis sundhedstjek,
så det var en god uge.
Det var en god uge.
Jeg har fløjet meget.
Efter en landing oplevede jeg noget spøjst.
Jeg gik ned ad gangen,
Piloten stod oppe foran.
Jeg ved aldrig, hvad jeg skal sige. Det bliver til: "Tak. Godt fløjet."
Jeg mumlede noget
og sjoskede forbi.
Så hørte jeg kvinden bag mig sige:
"Jeg nød virkelig din måde at flyve på."
Det var underligt, men også smukt,
for jeg betragtede det som en normal start, flyvning, landing...
men hun behandlede ham som en eksperimenterende performancekunstner
i luften. Hun sagde faktisk:
"Dit arbejde var banebrydende.
Sikkerhedsvideoen er en revolutionerende metakommentar
om lydighed.
Og...
...du gav mig et nyt syn på skyer."
Men hun er nok ikke altid så flink.
På vej ud af et andet fly, siger hun:
"Okay. Wow...
Det var...
uoriginalt.
Det var meget det samme som sædvanligt.
Afslutningen... meget forudsigelig.
Jeg beklager, men det virkede, som om du var på autopilot."
Jeg ved det. Nej.
Pilotmobning.
Ikke pænt.
På vej gennem et sikkerhedstjek,
den der cylinder, som sikrer, at...
...alle celler får kræft.
Og...
Den skanner en, og alt
mistænkeligt lyser op på skærmen.
Og uden at kigge op fra skærmen sagde betjenten,
nærmest for sig selv:
"Lige i dåsen!"
Jeg tænkte: "Hvorfor lyste den del op?
Er alle mine mønter faldet derned?
Ser den sur ud? Ser den vred ud, som den gør indimellem,
siden den opfattes som en trussel?"
Så huskede jeg det.
Jeg udskiftede min med en pistol, som er lettere at skaffe.
Åh nej!
Det var et budskab.
Det må være noget, jeg har spist.
Vi lever i en mærkelig tid.
Man ved, man lever i en underligt tid,
når ens psykolog siger:
"Vil du starte, eller skal jeg?" "Altså...
...måske skal vi tale samtidig.
Få det meste ud af tiden."
Jeg lider af angst,
og underligt nok er angst nu anerkendt.
Hvis man er angst, er det, som om:
"Det er det her, vi har trænet til.
Det er vores olympiske lege."
Efter alle de søvnløse nætter blev det endelig til noget.
Alle scenarierne på én gang.
Jeg lider af angst. Jeg er også deprimeret.
Jeg kører med angst til hverdag og depression i weekenden.
De deler forældremyndigheden.
Jeg er begyndt på noget ny medicin, og den virker, men der er en bivirkning.
Jeg bliver frygtelig tør i munden,
og det er perfekt i min profession, men...
...jeg indså, at meget medicin minder om græske sagn.
De dødelige får, hvad de ønsker,
men der er en pris, man ikke informeres om.
De siger:
"Ja, du bliver sjovere at være sammen med,
men når du prøver at sige noget...
...kommer der støv ud af din mund.
Det var så lidt."
"Du skal nok få dit ønske opfyldt.
Du skal nok få dit ønske opfyldt."
"Hvorfor gentog du det, doktor?
I et mærkeligt tonefald. Det vat unødvendigt."
Jeg tænker meget over tingene.
Jeg tager tit en lur. Frygtlure, kalder jeg dem.
Jeg elsker at tage en lur. Problemet er, når man vågner.
Der går det lidt galt, for det er meget forvirrende hver gang.
Ingen tager en lur og siger:
"God idé, nu har jeg det skønt."
Når man vågner sker der altid noget i stil med det her.
Man er med i et mordmysterium, hvor man har
alle rollerne.
Man må samle puslespillet igen ved hjælp af sporene.
"Hvem var jeg?
Pizzaskorpe.
Her er kun skorper.
Mistænkte er vist ret sej."
Det eneste, som minder om at vågne efter en lur, er
at stoppe for at spejle sig i en parkeret bil,
og så opdager man, der sidder nogen i bilen.
"Nej, hvorfor sker det?
Har min familie det godt?
Hvad er hår?" Ingen spørgsmål giver mening.
Hvad gør man?
"Jeg har aldrig været her.
Det hele var en drøm.
Du er mærkelig.
Du sad i din parkerede bil.
Jeg sikrede mig, jeg havde et ansigt.
Jeg vinder."
Jeg bruger meget tid på nettet for at aflede tankerne,
og nettet er ikke så rart, som det har været.
Ikke mange ved det,
men jeg måtte ikke se lysbilleder som barn,
så som voksen har jeg en stærk trang til at lave PowerPoints.
Jeg tror,
at vores teknikere er på vej.
Jeg rejser rundt med den, og den er til besvær.
Hvem handler showet egentlig om?
Vi går bare i gang.
Det hedder "Jeg var hooked fra YOLO".
Mor jer, hvis I vil. Hvis I ikke vil,
så hold det for jer selv.
Det bliver "en overfladisk undersøgelse af
det digitale sprog i et stadigt voksende landskab,
og titlen er selvfølgelig lavet med TED-Talks overskriftsgenerator.
Men...
...den blev god nok. Mindre formelt udtrykt er det
"Overvejelser om:
Hvorfor er der kun familie-emojier med én hudfarve,
mens den lyshårede mand findes i alle farver?
Påstanden skal selvfølgelig underbygges, så her er de forskellige familier...
Skønne, forskellige sammensætninger.
KAN I SE?
Hjertevarme, men, som i ser,
men også lidt af et arisk startsæt.
Imod...
Hvorfor?
Hvorfor finder firmaet Emoji det vigtigere
at repræsentere et multietnisk boyband
frem for en sammensat familie? Jeg har ikke svaret,
men jeg ved, hvem der hjælpe.
Dem her.
Efter jeg lavede den her,
har de lavet flere.
Folket talte, og de hørte efter, for nu har vi også...
...disse damer.
FREMSKRIDT
Hurra for ligestilling.
De er selvfølgelig på sagen.
Så...
før jeg går i dybden,
vil jeg fortælle lidt om mig selv.
Når man fremlægger sine tanker,
bør folk vide lidt om en.
HVEM ER JEG?
Jeg er "komiker, forfatter, har websted".
De holder i retten.
Jeg er "datter, søster, ven, fjende, Emmy, Oscar".
Den løb lidt af sporet.
Det blev nærmere ordassociationer.
Jeg er "angst depressiv", som I hørte, "går i terapi, PMS-entusiast".
Jeg prøver at få den sidste gjort populær igen.
"Indadvendt, til tider larmende stille".
Det er ærligt.
"Feminist, internettroll-samler",
jeg håber snart at have dem alle.
"Heteroseksuel med tryk på rose".
Jeg vidste ikke,
hvilken del af ordet, som var mindst problematisk,
men det gik da godt nok.
Nogle fanger den måske ikke. Den er ikke god, så det er okay.
"Ciskvinde, som knap kan forklare, hvad cis betyder".
Det er min ret.
Jeg er "farvet og uddeler gerne college-foto".
Det gør jeg gerne.
"Skabsbølle".
Jeg er ved at lære at leve med den. Støt mig på rejsen.
Og "en, som bruger anførselstegn forkert".
Det er kort fortalt mig.
Tak.
Jeg vil hovedsagelig tale om sprog,
men her er sikkert talmennesker, nogle faktafanatikere,
så jeg vil vise, at forskning
underbygger alt, hvad jeg siger.
Det hele er der, så det skal I ikke tænke på
hen ad vejen.
Jeg vil lægge ud med emojier.
De har var jeg i tvivl om.
Klovneansigt-emoji. Hvem har bedt om den?
Hvem sagde: "Ved I, hvad jeg mangler?
Flere mareridt."
Jeg er ikke...
Den er jeg ikke så sikker på.
Er det "velhængt" eller "ring til mig".
Men hvis nogen et sted
giver mig det tegn, især en hvid fyr, så går jeg.
Croissant-emojien. Mit største problem med den er,
der er ikke en bagel-emoji. Tænk at have en croissant og ikke en bagel.
Men generelt er croissanter okay.
Og den er også bagværkets "ring til mig".
De her er værre.
Medalje for en tredjeplads. Hvorfor er det en emoji?
Selv om man er blevet nummer tre,
ville det være uforskammet at sende den.
Undersiden af løftet hånd.
Det var okay, indtil I sagde,
hvilken side, det var,
nu ringer alle til deres advokat.
Så er der den her. Løgner.
Nogen hos Apple har en høne at plukke.
Men tilsammen er de gode at slå op med ved nærmere eftertanke.
"Du fik tre chancer for at sætte en ring på, løgner, farvel."
Det var noget poesi, som dukkede op.
Der er kommet nogle nyere emojier.
Man med skæg er god. Hvis man ser en Mumford eller en søn
på gaden, kan man endelig
udtrykke det med det rigtige symbol.
Sort alf.
Hvorfor arbejder vi ikke på at repræsentere
rigtige sorte kvinder og tager alferne senere?
Det ville være godt.
Og den her... Jeg ved ikke, hvad
den bidrager med til samtalen,
som den her ikke allerede klarede.
Åbenbart betyder øjet meget.
Jeg finder emojier opløftende.
Hvis man tilbringer nok tid på nettet, møder man af og til en mening,
og nu kan alle udtrykke sig.
Facebook har en hel række reaktioner
på andres indlæg.
Facebooks reaktioner er faktisk
en tidslinje over mig på Facebook.
Begynd i godt humør. Vis kærlighed, grin, bliv bekymret.
"Hvad bruger jeg livet på?"
Og til sidst er jeg rasende over min vens nye pandehår.
Jeg ved ikke hvorfor.
Yelps enstjernesanmeldelser.
De ser negative ud, men de er en uudnyttet litteraturkilde.
Her er en favorit.
"Dårlig betjening. Blev tilbudt crack på vej til restauranten.
De fermenterede grønsager smagte af affald."
Hun opholdt sig sikkert i en gyde
og tænkte: "Den her restaurant er elendig."
Kaffedrikkere giver gerne dårlige anmeldelser.
"Nej. Ikke godt. Oplære jeres barista. Cappuccinoen var alt for varm!
Ingen mælkeintegration!"
Jeg vidste ikke, hvad mælkeintegration var,
men selv jeg blev rasende.
"Hvorfor opdeler I jeres væsker? Det er forkert."
"Vi ville have kaffe, inden forestillingen startede på teatret.
Der var lukket, så vi besluttede at gå
på Seattle Grind og gå tilbage og vente her (nær teatret).
Vi drak kaffe og vendte tilbage, og så var der åbent...
Hvad fanden er det for en forretning?
Jeg kan lide den, for tydeligvis
har hun aldrig haft store problemer,
siden det, at en lille forretning skifter fra lukket til åben,
kan ryste hende i hendes grundvold.
Her komme min største favorit.
"Jeg skriver hovedsagelig for at advare andre
om de tre puréer."
Jeg er allerede grebet.
Pestoen er okay,
men den røgede hummusdip smagte af cigaretter.
Jeg vil ikke anbefale min værste fjende den."
Skønt, at nogen ville anbefale deres fjender dip.
"Afgjort blandt de fem værste ting, jeg nogensinde har puttet i munden.
Og så var den så... tyk."
Jeg ved ikke, hvad der skete,
men den tog en erotisk drejning på halvvejen
og udartede til en form for puré-erotika.
Måske var anmelderen iført en badekåbe, som gik op,
og vedkommende tænkte: "Jeg skifter retning."
Yelps enstjernesanmeldelser. Læs dem. Noget andet...
Komikere får meget feedbadk online.
Folk kan være rare, men nogle skriver:
"I stedet for at lave comedy, skulle du være lavet af bier."
Her er en af de ledeste, jeg har fået.
"I guder, du er nok Jordens grimmeste menneske,
men på den anden side har jeg kun set Jorden."
Jeg kan lide den, fordi skifter til selvransagelse.
KOMMENTARER PÅ NETTET
"Du er grim, men hvad har jeg udrettet?"
Godt at en troll tør rette blikket indad.
Nu kommer en Instagram-kommentar, som plager mig.
Jeg mangler stadig svar.
Hun skriver bare: "Hvor har du ret, Doug."
Hvem er Doug?
Hvem er Doug, Carol?
Vi mangler svar, og vi får dem aldrig.
Så kommer vi til min yndlingskommunikationsform på nettet.
På tomandshånd. Sms'er I med jeres forældre?
ÅH, MOR
Har I lært jeres forældre at sms'e?
Det går fint at dømme efter
de to, som klappede.
Jeg lærte min mor at sms'e, og hun lærte det hurtigt.
Jeg beskriver det lige kort.
Først skrev hun sms'er som mails.
Mit kaldenavn apps var emnet med fed skrift.
Så skrev hun beskeden.
"Håber, du nød Nashville. Da vi blev gift, ville far..."
Så blev hun træt og gik fra telefonen.
Så vi fik aldrig mere.
"Da vi blev gift, ville far..."
Hvor det ligner far. Typisk.
Typisk far.
Så brugte hun det mere praktisk. Har var vi på museum.
"Skriv, før du gå op på næste etage. Jeg er hos Picasso."
Jeg skrev: "Udgangen om syv minutter?"
I løbet af få sekunder svarede hun:
"Allerede i stueetagen og sulten."
Åbenbart bevæger min mor sig gennem kunstmuseer i raptor-fart
og har en umættelig trang til at spise.
Mad må gøre hende pirrelig. De her kom i hurtig rækkefølge.
"Jeg har købt sandwich til dig."
"Fik du min besked om sandwich?"
Der skal ske noget.
Så blev hun dygtig.
En dag sendte hun et sløret billede af Månen...
ÅH, MOR 2: PÅ DEN IGEN
...uden forklaring.
Bortset fra den her en time senere:
"Større og klarere måne i dag, søde venner."
Jeg ved ikke, om min mor
laver vejrudsigter,
eller om det er første tegn på, at hun er ved at blive en heks.
Men jeg støtter hende.
Hun stod også bag denne:
Ham jeg fortalte dig om med det sjove fornavn?
Sig det ikke videre."
Det er ikke fair.
Du kender mit arbejde.
Det er førsteklasses sabotage.
Jeg ved ikke, hvor mange der skriver med pen på en iPhone.
Funktionen blev ikke skabt med henblik på hende. En dag kom denne linje...
...til min søster og mig. Min søster vil have en forklaring.
Hun skriver: "Hvad betyder den linje?"
Et fornuftigt spørgsmål.
Min mor har åbenbart lært at improvisere, for hun var parat.
"Den er livet. Hvordan du end tolker det.
Det fortsætter.
Jeg tænkte: "Hold da op. Total sejr.
Den vinder du."
I tænker:
"Din mor er dygtig, hvad med din far?"
Han er knap så god.
MEN FAR
Han begyndte med ting som denne.
Sendt fra min iPhone
Han er en mand af få ord, så den var lang.
Så udviklede det sig til et mindre forhør.
"Altså hvad",
var fase to, og nu kan han skrive en hel besked.
"Hvornår kan vi se frem til at se dit?
Vil hjælpe på planlægningen."
Desværre matcher emojierne ikke altid beskedens tonefald.
Det her er en kombination af frygt og kærlighed.
Man kan hævde, at kærlighed skyldes frygt,
så han er ret dybsindig.
Så kommer vi til min sidste favorit, nemlig
dating på nettet.
Som sagt er jeg i et forhold nu.
Jeg er blevet straffet mange gange på nettet.
Jeg brugte mange sider. Match, OkCupid, Yelp, som nævnt tidligere.
ALTID I VORE HJERTER
Jeg fandt ikke et match, men der var flere mænd,
som ikke skal glemmes.
Hvor bliver de ellers hørt?
Her er nogle, som er på vej frem, I bør holde øje med.
Ham her skrev: "Kom og ryg hash."
Sendt juledag.
Jeg tænkte: "Jesus, er det dig?"
Flot tilbud.
Den her gjorde mig svimmel.
"Jeg leder efter mere end de fleste,
som ønsker det samme men vil more sig på vejen."
Det giver ingen mening. Afgjort en gåde
fra en trold på en bro.
Han fortsætter: "Jeg er arbejdsnarkoman."
Det er meget information med det samme. Jeg ved ikke, om vi er nået dertil.
Men tak, fordi du er sårbar.
Jeg fik mange, som var forvirrende.
"En dag kan jeg måske ikke smile, men tænk ikke på mig, jeg har løsningen."
Jeg tænkte: "Du har det vist fint uden mig.
Du har vist slet ikke brug for mig."
Nogle er ikke så rare.
"Går du i motionscenter? Hvis ikke, så svar ikke."
Nok godt det samme.
"Sveder du meget?"
Sendt før klokken ni.
Han er klar til at møde den eneste ene.
Nogle af dem er pudsige.
En gang var en kat landet på tastaturet.
Men han blev ved med at skrive til mig.
Til sidst fik jeg hans navn.
"Justin."
"Kom igen, Justin. God stil."
Man må ikke glemme de lede typer.
Her er en af de mere skræmmende.
"Hej, jeg er tiltrukket af din unikke, sunde sensualitet.
Din sexede mund, dit søde smil, din kanelbrune hud og din fikse figur
samles til en enestående, overvældende skønhed."
Ja, man tænker. "Den robot har lært at skrive."
Han fortsætter.
"Jeg søger en, som er rar, sød, sexet og klog til brunchdates..."
Hold nu fast.
"...og til at kramme og kneppe."
"Kramme og kneppe."
Hvis du ikke er til kram, så er der mere.
Hvordan afslutter man sådan et mesterværk?
Meget enkelt.
"Jeg er Jerry. Lad os chatte."
Fedt, at han efter alt det tænker. "Sæt trumf på.
Hvem kan modstå en Jerry?"
Åbenbart de fleste kvinder på portalen.
Den var slem, men her kommer den mest foruroligende af alle.
"Jeg ser dig for mig på sengekanten foran mig,
jeg får dele af dig til at føle let smerte og varme,
når du ser på mig."
Lad den skylle ind over jer.
Til hans forsvar, så var det her mit profilbillede.
Det forklarer nok også "Sveder du meget?".
Så er vi nået til sidste billede. Jeg ville slutte med et citat.
Ved digital kommunikation,
så vov at stille de svære spørgsmål.
Som en klog mand engang sagde: "Altså hvad?"
Tusind tak! Tak for jeres venlighed"
Tak!
Tekster af: Henriette Saffron