EN ORIGINAL-KOMEDISPECIAL FRÅN NETFLIX
Och nu, på scenen,
Gina Yashere,
SKRIVET OCH FRAMFÖRT AV GINA YASHERE
REGI: TROY MILLER
THE STANDUPS MED GINA YASHERE
Hej, hej!
Hur är läget, Los Angeles?
Härligt att vara tillbaka.
Ni vet kanske inte det, men jag bodde här förut.
Jag bodde i LA några år, ja, det gjorde jag.
Jag bodde i Los Angeles ett tag. Älskade det, älskade livsstilen. Härligt.
Var dock tvungen att dra.
Jag är inte Hollywood.
Kolla. Det här...
Det här är inte Hollywood-utseendet.
Svarta kvinnor har två utseenden i Hollywood.
Antingen Halle Berry.
Eller Precious.
Det finns ingen...
Det finns ingen glidande skala!
Jag kallades
till de fånigaste provspelningarna när jag var i Hollywood.
Det här är en jag kallades till. Jag ljuger inte.
Det här var karaktärens namn.
Ghetto Hoochie nummer tre.
Jag hade en replik. Vill ni höra den?
Ja!
"Nigger, det är inte din unge!"
Det var...
Jag sa till min agent, "Jag säger inte det. Jag vägrar.
Jag har integritet, jag är svart. Jag gör det inte."
Sedan såg jag pengarna.
Och jag var typ, "Nigger, det är inte din unge!"
Tror ni jag blir befordrad till Ghetto Hoochie Ett?
Det är härligt att vara tillbaka.
Jag vet inte om ni... En del verkar förvirrade.
Visste ni att det fanns svarta i England?
Vi finns överallt.
Ni ser förvirrad ut, sir. Ni tittar på mig, typ,
"Är det Idris Elba? Vad händer?"
Jag vet! Från London, England! Född och uppvuxen.
Svarta är ju inte urbefolkning i England.
Min mamma kom från Nigeria.
Västafrika.
Nej! Jubla inte åt det!
Hon åkte från Nigeria till England.
Hur fan tänkte hon?
Mamma hade hela världen. Hon kunde ha åkt var som helst.
Jag föreställer mig mamma i Nigeria med alla kartor framför sig,
"Vart ska jag åka? Vart ska jag åka?"
Vet ni vad?
Jag är trött på sol.
Jag vill åka någonstans med mycket duggregn...
och subtil rasism. Det är vad jag vill ha."
Ni amerikaner vet kanske inte det, men britter är bäst på rasism.
De är bäst!
Bättre än ni, amerikaner.
De är så bra att man inte ens fattar att man blir diskriminerad.
De är rasistninjor!
Det är därför jag föredrar gammaldags amerikansk rasism.
Ja, jag säger "Amerika".
Där har ni.
Man vet vad man får med amerikansk rasism.
Ni har ju gjort filmer så jag vet var jag är välkommen
och inte.
Jag vet till exempel att jag aldrig åker till Mississippi.
Har sett filmerna!
Men med det sagt...
min manager bokade nyligen in några föreställningar...
i Birmingham, Alabama.
Jag vet!
Jag såg det i kalendern och tänkte,
"I helvete heller!"
Sedan såg jag pengarna.
Och sa, "Vi ska inte döma för snabbt.
Vi borde ge folk en chans."
Så jag åkte till Birmingham, Alabama!
Det var okej, jag hade kul.
Jag upplevde söderns gästvänlighet, föreställningarna var bra,
jag bodde på ett trevligt hotell.
Väldigt trevligt. Det förvånade mig. Jag ska säga varför.
Jag är från England. Allt jag vet om Alabama kommer från filmer,
så jag väntade mig inte ett trevligt hotell.
Jag väntade mig ett skjul,
i ett träsk...
hos en snubbe i overall...
som kallade mig "boy"! Det var vad jag väntade mig.
Hotellet förvånade mig.
"Å, det är förtjusande! Väldigt civiliserat.
Fantastiskt."
Jag såg Alabama som vita människor ser Afrika
första gången de åker.
Ni vet. Ni kommer till Afrika första gången...
"Wow!
De har bilar och skor och grejer."
Sån var jag i Alabama.
"Wow! De har el och tänder! Det..."
Det är många svarta i Alabama.
Det förvånade mig. Jag typ, "Wow! Många svarta människor."
Jag klev av planet, såg de svarta, sprang fram till dem,
"Visst vet ni att ni kan dra?
Ni behöver inte ens gå under jorden. Ni kan köra iväg!
Jag lär mig mycket.
Född och uppvuxen i London, England.
Mamma emigrerade från Nigeria till England,
födde oss i England.
Hon var väldigt överbeskyddande, med stora planer för oss.
När man får barn i ett annat land, vill man det bästa.
Hon var rädd att något skulle hända oss.
Överdrivet, galet överbeskyddande.
Ett exempel, helt ärligt.
Min mamma...
hade ett urklippsalbum...
med buss- och tågkrascher.
Jag upprepar det. Ett urklippsalbum med buss- och tågkrascher.
När det hände en olycka, klippte hon ut det ur tidningen,
satte in det i sitt album och använde det
för att avskräcka oss från ställen.
Hon använde det jämt! "Mamma, kan jag åka på skolresa?"
"Ser du de här barnen? Titta på dem.
De är döda.
Vet du varför?
För att de ville åka på skolresa.
Deras mamma sa, "Åk inte!" Men de lyssnade inte.
Titta på dem nu. Död, död. Titta!
Dödelidöd. Jättedöd.
Titta på deras döda ansikten!
Dödelidöd, död, död.
Dödelidöd. Superdöd.
Dödig, död, dödelidöd.
Död, död."
Hon använde det till allt. "Kan jag leka i parken?"
"Ser du de här barnen? Titta. Död! Dödelidöd! Vet du varför?
De gick till parken för att leka.
Alla fick hösnuva och dog. Död! Död!
Vi åkte på skolresa till Towern en gång.
Vi bodde i en del av London som heter Tower Hamlets.
Man hör på namnet att det var nära
till Towern.
Jag sa, "Mamma, kolla. Det är där...
Det är där. Du kan hålla handen från huset när jag går.
Det är där."
Ser du de här barnen? Titta på dem, titta. Död. Död!
Vet du varför?
För de åkte till Towern.
Och de blev halshuggna av Henrik VIII:s spöke. Död!"
Väldigt överbeskyddande.
Hon förstod inte västerländsk kultur.
Mamma förstod inte Halloween.
"Halloween? Vad är det för djävulskt, Halloween?
Bus eller - Vad är bus eller godis?
Hjälp mig förstå. Du springer runt kvarteret
på kvällen...
klädd som en seriefigur...
bankar på folks dörrar...
och tigger.
Får folk att tro att din mamma inte har råd med godis.
Det blir inget bus eller godis.
Du kan ha bus eller godis hemma.
Du kan banka på min dörr
och be om godis.
Och jag svarar, 'Nej, gå i säng."
Så jag rymde.
Nu bor jag i Amerika.
Amerika!
Ja för fan!
Det borde vara er nationalsång, Amerika.
Hur roligt skulle inte OS vara...
om idrottarna hade stått på pallen,
"America!
Ja för fan!"
Sedan jag var sex år har jag velat bo i Amerika.
I England har vi era TV-program och filmer,
och amerikanska ungar såg ut att ha ett fantastiskt liv!
Ni hade de coolaste kläderna, fina gräsmattor,
och alla amerikanska ungar åkte omkring på coola cyklar
och löste brott.
Jag såg det i England och tänkte, "Jävlar!"
Jag är från London, sexåringar pratar så. "Jävlar!"
Amerikanska ungar fick vara detektiver!
"Jag vill åka till Amerika och bli barndeckare!"
Ni verkade ha så kul!
Alla program jag kollade var ungar som,
"Vad ska vi göra efter skolan?" "Vet inte."
"Vi drar till stranden och hänger med Brad och Chad."
Och sedan skuttade ni till stranden.
Amerikanska ungar skuttade alltid!
Vet ni vad jag gjorde efter skolan? Jag ska berätta.
"Mike och John...
har hittat vitt hundbajs bakom skjulet.
Vi går och kollar på det."
Och så samlades alla runt hundbajset.
Och vi petade på det med en pinne i sju timmar.
Några av er ser förvirrade ut.
Ni vet inte vad vitt hundbajs är. Det finns inte i Amerika, konstigt.
Vitt hundbajs är en grej.
I England på 80-talet, jag googlade det,
gav vi tydligen hundarna för mycket kalcium.
Så när de sket på gatan,
som hundar gjorde förr i tiden...
När man inte behövde plocka upp bajset i en påse
och bära runt varm skit i sju timmar.
Så när hundarna bajsade på gatan, blev bajset vitt,
och smuligt.
Jag visste det eftersom jag petade på det i sju timmar.
Om ni inte har lärt er nåt annat av den här kvällen...
så har ni lärt er att vitt hundbajs finns. Googla det.
Man häpnar.
Jag ville lämna England och vitt hundbajs bakom mig...
För ni verkade ha så roligt.
Alla program och filmer var ungar som,
"Gud, vad ska jag ha på mig på balen?"
Och jag var typ, "Vad är det där 'bal' för nåt?
Det låter fantastiskt!
Alla amerikanska ungar oroar sig för balen hela skoltiden,
det måste vara världens bästa fest!
Jag vill till Amerika! Jag vill gå på balen!
Jag vill bli hämtad i limousine,
få en blomma,
åka till balen och så dansar vi hela natten
och sen blir vi balens kung och drottning."
För i filmerna är det fantastiskt att bli balens kung och drottning.
Förutom i Carrie förstås.
Men i alla andra filmer...
är det otroligt att bli kung och drottning!
Sedan lämnar vi balen triumferande,
hoppar in i limon,
åker till Hångelkullen,
och knullar i baksätet på limon.
För alla filmer slutade med att paret i bilen,
hade sex med utsikt över stan.
Sedan slutade filmen
innan preventivmedelsreklamen.
Vi hade inte baler i England. Vet ni vad vi hade i England?
Vi hade diskon där ungar blev knivskurna.
Så det var min dröm...
att åka till Amerika och knulla i en limo.
Jag tog mig till slut till Amerika...
Sen röstade ni på Trump, och nu åker jag ut.
Dra åt helvete!
Jag är fyra av sex saker som Trump hatar.
Fyra av sex.
Svart.
Kvinna. Invandrare.
Gay.
Fyra av sex.
De enda två jag inte är, är muslim,
och heter inte Lopez.
Det är allt.
Jag var på turné utomlands och försökte komma in i Amerika igen,
när Trumps inreseförbud kom.
Jag var på planet, såg nyheterna och tänkte, "Skit!
De kommer inte släppa in mig igen!
Jag är invandrare...
och jag är kass på att låta amerikansk!
Jag är inte Idris Elba."
Så jag tänkte, "Mitt enda sätt att komma in,
efter landning,
är att försäkra dem om...
att jag inte är muslim.
För som vi alla vet, muslim är det nya svarta.
Det borde vara ett TV-program.
Muslim is the New Black.
De har ju redan orange overaller.
Ingen stor skillnad.
Ni vet att det är så.
Så jag tänkte, "Okej, när jag landar i Amerika,
ska jag visa att jag är det gamla svarta."
Så när planet landade på JFK, gick jag genom flygplatsen,
brösten framme och kippa på huvudet.
Det funkade! Jag kom in igen!
Amerika!
Ja för fan!
Jag bor i New York City nu.
New York City!
Jag gillar New York.
London, New York, väldigt lika städer.
New York är bara en större...
galnare...
skitigare version...
av London. För New York är skitigt.
Det är en smutsig, smutsig stad.
Det är en lortig...
smutsig stad.
Ett lortigt, smutsigt
skithål till stad.
New York är ett jävla träsk!
En kloakstad.
En soptipp!
Det är en smutsig skitstad.
Den är lortig!
Det finns inga bakgator i New York. Inga bakgator.
Så när det är sophämtning,
vilket är varje jävla dag...
kastar de sitt skräp på trottoarerna. Sopsäckar!
De bara kastar det! Så gatorna är kantade av sopsäckar.
Det är läskigt!
Jag ska berätta.
Jag är rädd. När jag går hem på kvällen,
går jag inte på trottoaren. Jag går mitt i gatan.
För jag vill inte... Man går förbi sopsäckarna...
Och de börjar röra på sig...
Och så kommer en enorm råtta ut.
"Hur är läget, Idris?"
Det är en lortig stad!
Och så dyr!
Så dyr.
Jag fattade inte hur dyrt det var, för jag är typ,
"Det är ett skithål. Varför skulle det vara dyrt?"
Jag antog att Los Angeles var dyrare,
för när jag kom från England var Los Angeles mitt val.
"Jag ska inte göra samma misstag som mamma.
Jag ska till LA, jag vill ha sol!"
Ni har bara en årstid här. Sol, sol, sol!"
"Jag drar till LA!"
Jag antog att det skulle vara jättedyrt.
Men det var det inte. Jag hade en skön livsstil
när jag var här.
Ni vet, jag hade en trea med två badrum...
gym, dörrvakt...
underjordsparkering för två bilar.
Pool på taket...
utsikt mot Hollywoodskylten.
Varenda bild på Facebook och Instagram
under tre års tid, var av mig poserande vid poolen.
Jag badade inte, jag är svart, men jag poserade som fan.
Jag betalade 1 700 dollar per månad för det.
Det är ett rätt bra pris! Okej för LA. Anständigt.
När jag flyttade till New York,
tänkte jag "New York är en soptipp...
Jag borde få mycket mer för pengarna i New York!
I New York får jag en lägenhet med två pooler...
för 1 700 dollar.
Det jag inte sa innan var att när jag bodde... i LA...
så träffade jag min flickvän.
Det är hon. Och...
Hon... bodde i New York.
Vi körde långdistans i ett år,
sen flyttade jag till New York.
Hon var typ, "Perfekt! Du kan flytta in hos mig."
Jag har ett hus i Brooklyn, Bed-Stuy."
Och jag var typ, "Nej fan.
Bed-Stuy? Jag vill inte bo där Jay-Z bodde
innan han blev berömd.
Jag ska till Upper East Side...
Jag ska ha en lägenhet med två pooler
för 1 700 dollar.
Och hon bara, "Å, verkligen?
Jag ska följa med när du tittar på dessa lägenheter."
Sedan följde hon med mig i tre veckor,
och såg mig göra bort mig totalt.
Jag var så kaxig också. Jag gick in...
"Upper East Side? Bara en pool?"
Det duger.
Okej.
Hur mycket?"
Och killen liksom,
"12 000 dollar per månad."
"Du missförstår mig, sir.
Jag vill bara ha en."
Sedan fick jag kolla på lägenheter i min prisklass.
Och herrejävlar!
Man får ingenting vettigt för 1 700 dollar per månad i New York.
Om man inte vill bo med 27 andra komiker.
Allt jag kollade på var värre och värre, det är hemskt.
I en lägenhet frågade jag, "Sir, visste ni
att ni skulle visa lägenheten idag?
För, helt ärligt, den verkar ofärdig.
Det ser ut som en byggarbetsplats.
Det är löjligt!"
En lägenhet var så smutsig
att kackerlackan öppnade och visade stället.
"Kom in. Kom in.
Det här är vårt rum, och..."
Efter 10 skitlägenheter sa jag till min flickvän,
"Vet du? Jag är kär, vi borde skapa ett liv
för oss i Brooklyn, Bed-Stuy, i ditt hus.
Bed-Stuy för fan, din jävel."
Så ja, jag bor i New York med min flickvän.
Det gick inte så bra när jag berättade för mamma.
Jag kom ut till mamma, inget bra samtal.
För hon är som sagt superambitiös.
Ville det bästa för oss, så jag skulle bli läkare.
Och... sedan kom jag på att jag inte tål blod.
Jag skulle bli ingenjör, mamma sa,
"Ok, det är bra. Det är på listan över afrikanska jobb."
Sedan bestämde jag mig för att bli komiker.
Jag tänkte, "Det gillar hon inte.
Jag kan lika gärna komma ut, två flugor i en smäll."
Mamma sa, "Va? Vad säger du?
Du säger...
att min dotter...
är en gayclown.
Ser du barnen? Titta på dem. Alla är döda. Döda.
För att de blev gayclowner.
Det finns inga gayclowner i Nigeria. Clowner är otäcka."
Så jag är i Amerika.
Amerika!
Ja för fan!
Jag gillar Amerika. Lärt mig mycket.
Jag har studerat er. Lärt mig mycket. Vad?
I Amerika...
när ni blir feta...
blir ni riktigt jävla feta.
Gigantiska.
Som i tecknade filmer.
Jag såg en dokumentär
där en snubbe fick skäras ut ur sitt hus.
Ni blir skäras-ut-ur-huset-feta!
En del av er har blivit tysta.
Typ, "Var det en bungalow? En lägenhet?"
Det var ett hus! De bröt upp hans hus!
Nångång tittade han i spegeln och sa, "Vet du?
Jag är inte fet förrän de måste lyfta taket!"
Jag beundrar er orubblighet, amerikaner.
Det är inte ert fel. Jag ser reklamen.
All reklam är mat.
Mat!
Och inte bra mat, bara skräpmat.
Jag såg en pizzareklam häromdagen. Pizza...
är traditionellt italienskt.
Bröd, tomat, lite ost...
Kanske en oliv.
Inte den amerikanska pizzan.
Reklamen sa typ, "Det här är en amerikansk jävla pizza!
Vi har inte bara oliver, vi har kött och ost och kyckling
och kotlett och bacon och kött
och ost och kyckling och kotlett
och bacon och kött och ost och kyckling!
Vi har inte bara ost på pizzan,
vi har ost inne i pizzadegen
på den här jävla pizzan!
För det är en jävligt amerikansk pizza!
1,99 dollar."
Att döma av all läkemedelsreklam,
är ni ganska sjuka också.
Myndigheterna gillar att visa
svarta män som säljer droger i gathörn.
Det är en förbannad myt.
Läkemedelsföretagen är de största knarklangarna på jorden!
Och de gör det lagligt!
Lagligt.
De har årliga möten. "Okej, vi har den här nya medicinen.
Vi behöver en sjukdom till den."
Det är så sjukdomar skapas!
Du ser reklamen på nätterna.
Den säger att du är sjuk.
"Känner du...
att dina ögon...
sluter sig på kvällen?
Då behöver du Oxy-moxy-lixy-loxy-lixy-trip.
Biverkningar: huvudvärk, yrsel, illamående, diarré,
menstruation hos män, och död."
Varför köpa något som har död som biverkning?
Du köper medicin med värre biverkningar
än sjukdomen du försöker bota.
Jag såg reklam för antidepressiva,
där en av biverkningarna...
var självmordstankar.
Spara pengarna...
och ha självmordstankar gratis istället.
Du köper läkemedel...
Värre biverkningar.
Det är inte rimligt. "Jag blöder
ur anus, ja,
men jag har inte nagelsvamp längre."
Jag låter arg, jag vet.
Jag låter arg, jag är från England.
Vi har gratis sjukvård i England.
Gratis sjukvård. Vi betalar lite extra i skatt, alla får sjukvård.
Man blir sjuk, åker till sjukhuset, kommer ut,
har inte förlorat sitt hus. Otroligt!
Jag fattar inte hur dyr sjukvården är i Amerika.
Hela grejen är en bluff.
Ambulans i Amerika kan kosta mellan 1 000 och 25 000 dollar.
För att köra dig till sjukhuset.
Om jag råkade ut för en olycka imorgon...
och ambulansen kom, skulle jag säga "Far åt helvete.
Stick iväg med din glorifierade skåpbil.
Jag har fortfarande en arm.
Jag ska ta fram telefonen och kalla på en UberXL..."
Ni är fantastiska! God natt! Tack!
Undertexter: Lisbeth Pekkari