‫- ספיישל קומדיה של NETFLIX -‬
‫ועכשיו, עולה לבמה,‬
‫ג׳ינה ישירה!‬
‫מה קורה, לוס אנג׳לס?‬
‫טוב להיות פה שוב.‬
‫אני לא יודעת אם אתם יודעים את זה,‬ ‫אבל פעם גרתי פה.‬
‫גרתי באל־איי כמה שנים. כן.‬
‫גרתי בלוס אנג׳לס כמה זמן.‬ ‫אהבתי את סגנון החיים פה. נהדר.‬
‫אבל נאלצתי לעזוב.‬
‫אני לא הוליווד.‬
‫תראו את זה.‬
‫זה לא המראה של הוליווד.‬
‫יש שני סוגי מראה לנשים שחורות בהוליווד:‬
‫או שאת נראית כמו האלי ברי,‬
‫או כמו פרשס.‬
‫ואין שום...‬
‫אין שום שלבי ביניים!‬
‫היו שולחים אותי‬
‫לאודישנים המטופשים ביותר כשהייתי בהוליווד.‬
‫זה אודישן אמיתי שנשלחתי אליו.‬ ‫אני אפילו לא ממציאה את זה.‬
‫זה היה שם הדמות:‬
‫״פריחת גטו מס׳ 3.״‬
‫הייתה לי שורה אחת. רוצים לשמוע את השורה?‬
‫כן!‬
‫״ניגא, זה לא התינוק שלך!״‬
‫זאת הייתה...‬
‫אמרתי לסוכן שלי,‬ ‫״אני מסרבת להגיד את זה.‬
‫יש לי יושרה. אני אישה שחורה. אני מסרבת.״‬
‫ואז ראיתי את הכסף.‬
‫ואמרתי ״ניגא, זה לא התינוק שלך!״‬
‫״אתה חושב שיקדמו אותי‬ ‫לפריחת גטו מס׳ 1? מה דעתך?״‬
‫אז טוב לחזור הנה.‬
‫לא יודעת אם... חלקכם נראים קצת מבולבלים.‬
‫ידעתם שיש שחורים באנגליה?‬
‫אנחנו בכל מקום.‬
‫אתה נראה מבולבל, אדוני.‬ ‫אתה מסתכל עליי כאילו,‬
‫״זה אידריס אלבה? מה קורה פה?״‬
‫אני יודעת! מלונדון, אנגליה!‬ ‫שם נולדתי וגדלתי.‬
‫מן הסתם, השחורים לא במקור מאנגליה.‬
‫אימא שלי הגיעה מניגריה.‬
‫מערב אפריקה.‬
‫לא, אל תמחאו כפיים לחרא הזה.‬
‫היא עברה מניגריה לאנגליה.‬
‫מה לעזאזל עבר לה בראש?‬
‫כל הגלובוס היה לרגליה.‬ ‫היא הייתה יכולה לעבור לכל מדינה בעולם.‬
‫אני מדמיינת את אימא שלי בניגריה,‬ ‫עם מפות פרושות לפניה.‬
‫״לאן אסע?‬
‫את יודעת מה?‬
‫נמאס לי מאור השמש.‬
‫אני רוצה לעבור למקום עם הרבה גשם...‬
‫וגזענות מעודנת.‬ ‫זה מה שאני רוצה. עידון.״‬
‫אני לא יודעת אם אתם יודעים, אמריקאים,‬ ‫אבל בריטים הם הכי טובים בגזענות.‬
‫הם הכי טובים!‬
‫הם טובים מכם, אמריקאים.‬
‫הם כל כך טובים,‬ ‫שאתה בכלל לא קולט שמפלים אותך.‬
‫הם נינג׳ות של גזענות!‬
‫ולכן אני מעדיפה‬ ‫את הגזענות האמריקאית הישנה והטובה.‬
‫כן, אמריקה. אני מעדיפה אותה.‬
‫אומרים הכל ישר בפנים.‬
‫אתה יודע איפה אתה עומד‬ ‫עם גזענות אמריקאית.‬
‫אפילו יצרתם סרטים שמסבירים לי‬ ‫איפה אני רצויה‬
‫ואיפה לא.‬
‫לדוגמה, אני יודעת שבחיים‬ ‫לא אסע למיסיסיפי המזורגגת.‬
‫ראיתי את הסרטים!‬
‫ועם זאת,‬
‫הסוכן קבע לי הופעות‬
‫בבירמינגהם, אלבמה.‬
‫אני יודעת!‬
‫ראיתי את זה בלו״ז שלי ואמרתי,‬
‫״אין מצב!״‬
‫ואז ראיתי את הכסף.‬
‫ואמרתי, ״לא צריך לשפוט בפזיזות.‬
‫צריך לתת לאנשים צ׳אנס.״‬
‫אז נסעתי לבירמינגהם, אלבמה, אנשים!‬
‫והיה בסדר. היה לי כיף.‬
‫חוויתי הכנסת אורחים דרומית,‬ ‫ההופעות היו מצוינות,‬
‫והתאכסנתי במלון נחמד מאוד.‬
‫נחמד מאוד. זה הפתיע אותי. אגיד לכם למה.‬
‫אני מאנגליה. כל מה שאני יודעת‬ ‫על אלבמה, למדתי מהסרטים שלכם.‬
‫אז לא ציפיתי להתאכסן במלון יפה.‬
‫ציפיתי להתגורר בצריף,‬
‫על גדות ביצה,‬
‫שמנוהל ע״י איזה בחור בסרבל,‬
‫שיקרא לי ״בחור!״ לזה ציפיתי.‬
‫הופתעתי מאוד מהמלון. אמרתי,‬
‫״זה מקסים. מאוד מתורבת.‬
‫זה נהדר.״‬
‫בעצם התייחסתי לאלבמה‬ ‫כמו שלבנים מתייחסים לאפריקה‬
‫כשהם מגיעים לשם לראשונה.‬
‫ככה זה כשלבנים מגיעים לאפריקה לראשונה.‬
‫״וואו!‬
‫יש פה מכוניות, ונעליים, וזה.״‬
‫ככה הייתי באלבמה.‬
‫״וואו, יש פה חשמל, ושיניים! זה...״‬
‫יש הרבה שחורים באלבמה.‬
‫הזדעזעתי. הופתעתי מאוד.‬ ‫אמרתי ״וואו, המון שחורים״.‬
‫ירדתי מהמטוס וראיתי את השחורים,‬ ‫ורצתי אליהם. הייתי ככה.‬
‫״אתם יודעים שמותר לכם לעזוב, נכון?‬
‫אתם אפילו לא צריכים לרדת למחתרת.‬ ‫אתם יכולים פשוט במכונית!״‬
‫אני לומדת המון.‬
‫אז נולדתי וגדלתי בלונדון, אנגליה.‬
‫אימא שלי היגרה מניגריה לאנגליה,‬
‫וילדה אותנו באנגליה.‬
‫היא גוננה עלינו מאוד,‬ ‫והיו לה שאיפות לגבינו.‬
‫כי מהגרים תמיד רוצים‬ ‫לתת לילדים שלהם את הטוב ביותר.‬
‫אימא שלי פחדה שיקרו לנו דברים.‬
‫היא הייתה מגוננת בהגזמה, בטירוף.‬
‫אתן לכם דוגמה. בחיי שזה מהמציאות.‬
‫אימא שלי‬
‫קיבצה במחברת גזירי עיתונים‬
‫על תאונות אוטובוסים ורכבות.‬
‫אחזור על זה: מחברת גזירי עיתונים‬ ‫על תאונות אוטובוסים ורכבות.‬
‫בכל פעם שהייתה תאונה,‬ ‫היא הייתה גוזרת את הידיעה מהעיתון,‬
‫ומדביקה אותה במחברת מיוחדת,‬ ‫והיא השתמשה במחברת הזאת‬
‫כדי לשכנע אותנו לא לנסוע לשומקום.‬
‫היא השתמשה בה לכל דבר. ״אימא,‬ ‫אפשר לנסוע לטיול כיתה?״ היא הייתה אומרת,‬
‫״רואה את הילדים האלה? תראי אותם.‬
‫הם מתים.‬
‫את יודעת למה הם מתו?‬
‫כי הם רצו לנסוע לטיול כיתה.‬
‫אימא אמרה להם לא לנסוע,‬ ‫אבל הם לא שמעו בקולה.‬
‫ועכשיו תראי אותם. מתים. תראי אותם!‬
‫הכי מתים. סופר־מתים.‬
‫תראי את הפרצופים המתים שלהם!‬
‫מת, מת, מת.‬
‫הכי מת. סופר־מת.‬
‫מת, מת, מת,‬
‫מת, מת.״‬
‫היא השתמשה במחברת לכל דבר.‬ ‫״אימא, אפשר לשחק בפארק?״‬
‫״רואה את הילדים האלה? תראי אותם.‬ ‫מתים! את יודעת למה הם מתו?‬
‫בגלל שהם הלכו לשחק בפארק,‬
‫וחטפו קדחת השחת, ומתו. מתו!״‬
‫פעם היה לנו טיול כיתה למצודת לונדון.‬
‫גרנו בשכונה בלונדון בשם ״טאוור המלטס״.‬
‫כמו שאתם מבינים מהשם, היא הייתה קרובה מאוד‬
‫למצודת לונדון.‬
‫אמרתי ״אימא, תראי. זה שם.‬
‫את יכולה להחזיק לי את היד‬ ‫וללוות אותי מהבית לשם.‬
‫זה שם.״‬
‫״רואה את הילדים האלה?‬ ‫תראי אותם. הם מתים!‬
‫את יודעת למה הם מתו?‬
‫כי הם הלכו למצודת לונדון,‬
‫והרוח של הנרי השמיני‬ ‫ערפה להם את הראשים. מתו!״‬
‫מגוננת הרבה יותר מדי.‬
‫לא הבנתי את תרבות המערב.‬
‫אימא שלי לא הבינה את חג ההלאווין.‬
‫היא אמרה, ״הלאווין?‬ ‫מה זה הדבר השטני הזה?‬
‫תעלול... מה זה ׳תעלול או ממתק׳?‬
‫שאני אבין: אתם מתרוצצים בשכונה‬
‫בלילה,‬
‫מחופשים לדמויות מצוירות,‬
‫דופקים בדלתות של אנשים,‬
‫ומתחננים,‬
‫גורמים לאנשים לחשוב‬ ‫שלאימא שלך אין כסף לדברי מתיקה?‬
‫לא יהיה שום ׳תעלול או ממתק׳.‬
‫תעשו ׳תעלול או ממתק׳ בבית.‬
‫תבואו ותדפקו בדלת שלי,‬
‫ותבקשו ממני דברי מתיקה,‬
‫ואני אגיד ׳לא, לכו לישון׳.״‬
‫אז ברחתי‬
‫עכשיו אני גרה באמריקה.‬
‫אמריקה!‬
‫פאק, יה!‬
‫זה צריך להיות‬ ‫ההמנון הלאומי שלכם, אמריקאים.‬
‫היה הרבה יותר כיף באולימפיאדה...‬
‫אם הספורטאים שלכם היו עולים לפודיום ו...‬
‫״אמריקה!‬
‫פאק, יה!״‬
‫מאז גיל שש, רציתי לחיות באמריקה.‬ ‫אגיד לכם למה.‬
‫באנגליה, יש את כל הסדרות והסרטים שלכם,‬
‫ונראה שלילדים באמריקה יש חיים נהדרים.‬
‫היו לכם בגדים מגניבים, מדשאות מכוסחות,‬
‫ונראה שכל הילדים באמריקה‬ ‫רוכבים על אופניים מגניבים‬
‫ומפענחים תעלומות.‬
‫והייתי צופה בזה באנגליה ואומרת, ״פאק!״‬
‫כי אני מלונדון.‬ ‫ככה ילדים בני שש מדברים. ״פאק!‬
‫לילדים באמריקה מותר להיות בלשים!‬
‫אני רוצה לנסוע לאמריקה‬ ‫ולהיות ילדה־בלשית!״‬
‫נראה שאתם עושים חיים משוגעים.‬
‫בכל סדרה שראיתי, ילדים אמרו,‬
‫״מה בא לך לעשות אחרי הלימודים?״‬ ‫״לא יודע.״‬
‫״בוא ניסע לחוף הים ונבלה עם בראד וצ׳אד.״‬
‫ואז הייתם מקפצים לכם לחוף הים.‬
‫הילדים האמריקאים תמיד קיפצו!‬
‫יודעים מה הייתה הפעילות שלי‬ ‫אחרי הלימודים, בלונדון? אגיד לכם.‬
‫״מייק וג׳ון‬
‫מצאו חרא לבן של כלב, מאחורי המחסן.‬
‫בואו נלך ונסתכל עליו.״‬
‫ואז היינו מצטופפים מסביב לחרא הלבן,‬
‫ונוגעים בו עם מקל במשך שבע שעות.‬
‫חלקכם נראים קצת מבולבלים.‬
‫אתם לא יודעים מה זה חרא לבן.‬ ‫זה לא קיים באמריקה. זה מוזר.‬
‫חרא לבן של כלב זה דבר אמיתי.‬
‫באנגליה, בשנות ה־80׳...‬ ‫כי חיפשתי בגוגל. באנגליה,‬
‫בשנות ה־80׳, ככל הנראה,‬ ‫נתנו לכלבים לאכול יותר מדי סידן.‬
‫אז כשהם חרבנו ברחוב,‬
‫כפי שכלבים נהגו לעשות, בימים הטובים...‬
‫לפני שהיינו צריכים לאסוף‬ ‫את הקקי של הכלב בשקית‬
‫ולהסתובב עם חרא חמים במשך שבע שעות.‬
‫אז כשכלבים חרבנו ברחוב,‬ ‫החרא שלהם היה מלבין,‬
‫ומקבל מרקם מתפורר.‬
‫ואני יודעת את זה בגלל שבמשך שבע שעות,‬ ‫נגעתי בזה עם מקל.‬
‫תקשיבו, גם אם לא תלמדו‬ ‫שום דבר אחר מהמופע הזה,‬
‫גיליתם שיש חרא לבן של כלבים.‬ ‫חפשו את זה בגוגל.‬
‫אתם תידהמו.‬
‫אז ממש רציתי לעזוב את אנגליה,‬ ‫ולהשאיר את החרא הלבן מאחור.‬
‫כי נראה שאתם עושים חיים משוגעים.‬
‫בכל הסדרות והסרטים, הילדים אמרו,‬
‫״אלוהים! מה אלבש בפרום?״‬
‫ואמרתי, ״מה זה ה׳פרום׳ הזה?‬
‫נשמע מדהים!‬
‫אם כל ילד באמריקה מבלה את הלימודים‬ ‫בדאגות לקראת הפרום,‬
‫זאת בטח המסיבה הכי טובה בעולם!‬
‫אני רוצה להגיע לאמריקה!‬ ‫אני רוצה להגיע לפרום.‬
‫אני רוצה שתאסוף אותי לימוזינה,‬
‫ושיתנו לי זר,‬
‫ושיסיעו אותי לפרום, ושנרקוד כל הלילה,‬
‫ואז ניבחר להיות מלך ומלכת הפרום.״‬
‫כי בכל הסרטים,‬ ‫להיות מלך ומלכת הפרום זה מדהים.‬
‫טוב, חוץ מבסרט ״קארי״.‬
‫אבל בכל הסרטים האחרים,‬
‫להיות מלך ומלכת הפרום זה מדהים.‬
‫ואז עוזבים את הפרום בתחושת ניצחון,‬
‫נכנסים ללימוזינה,‬
‫ונוסעים לנקודת המזמוזים,‬
‫ומזדיינים במושב האחורי של הלימוזינה.‬
‫כי בסוף כל סרט, הזוג במושב האחורי,‬
‫משקיפים על כל העיר, ועושים סקס.‬
‫והסרט היה נגמר‬
‫לפני הסצנה במרפאת ההפלות.‬
‫לא היה לנו פרום באנגליה.‬ ‫יודעים מה היה לנו באנגליה?‬
‫היו דיסקוטקים שצעירים נדקרים בהם.‬ ‫זה מה שהיה לנו.‬
‫אז החלום שלי היה‬
‫להגיע לאמריקה,‬ ‫ולהזדיין במושב אחורי של לימוזינה.‬
‫וסוף סוף הגעתי לאמריקה,‬
‫ואז אתם בחרתם בטראמפ, ועכשיו מגרשים אותי.‬
‫תזדיינו, אמריקאים!‬
‫אני ארבעה מתוך ששת הדברים שטראמפ שונא.‬
‫ארבעה מתוך שישה.‬
‫שחורה,‬
‫נקבה, מהגרת,‬
‫לסבית.‬
‫ארבעה מתוך שישה.‬
‫שני הדברים שאני לא:‬ ‫אני לא מוסלמית,‬
‫ולא קוראים לי ״לופז״.‬
‫זהו.‬
‫כי נסעתי לחו״ל להופיע,‬ ‫וניסיתי לחזור לאמריקה,‬
‫כשחרם הנסיעות של טראמפ נכנס לתוקף.‬
‫והייתי במטוס וראיתי את זה בחדשות,‬ ‫ואמרתי ״שיט!‬
‫לא יתנו לי לחזור לאמריקה!‬
‫אני מהגרת,‬
‫ואין לי מושג איך עושים מבטא אמריקאי!‬
‫אני לא אידריס אלבה.״‬
‫וחשבתי, ״הדרך היחידה שלי להיכנס למדינה:‬
‫אחרי הנחיתה,‬
‫לדאוג שהם יידעו‬
‫שאני לא מוסלמית.״‬
‫כי כמו שכולנו יודעים,‬ ‫מוסלמי זה השחור החדש.‬
‫זאת צריכה להיות סדרת טלוויזיה.‬
‫״מוסלמי זה השחור החדש״.‬
‫כבר יש את הסרבלים הכתומים.‬
‫זה לא כזה שונה.‬
‫אתם יודעים שזה נכון.‬
‫אז חשבתי לעצמי במטוס,‬ ‫״טוב. כשאנחת באמריקה,‬
‫אני צריכה להבהיר להם‬ ‫שאני מהשחורים של פעם.״‬
‫אז כשהמטוס נחת ב־JFK,‬ ‫צעדתי בנמל התעופה‬
‫עם הציצים בחוץ וכיפה על הראש.‬
‫זה עבד! נתנו לי להיכנס לאמריקה!‬
‫אמריקה!‬
‫פאק, יה!‬
‫עכשיו אני גרה בניו יורק סיטי.‬
‫ניו יורק סיטי!‬
‫אני אוהבת את ניו יורק. אני מלונדון.‬
‫לונדון וניו יורק ערים דומות מאוד.‬
‫ניו יורק היא גרסה גדולה יותר,‬
‫מטורפת יותר,‬
‫ומטונפת יותר,‬
‫של לונדון.‬ ‫כי ניו יורק מטונפת. עיר מלוכלכת.‬
‫זאת עיר ממש מלוכלכת.‬
‫היא עיר מטונפת...‬
‫ומלוכלכת.‬
‫היא מלוכלכת ומטונפת.‬
‫עיר מרוחה בחרא.‬
‫ניו יורק היא ביצה מזורגגת.‬
‫ביב שופכין של עיר.‬
‫מזבלה!‬
‫זאת עיר מלוכלכת ומלאה בחרא.‬
‫היא מטונפת!‬
‫אתם יודעים, אין סמטאות בניו יורק.‬
‫אז בניו יורק, ביום הזבל,‬
‫ובניו יורק, זה כל יום,‬
‫פשוט זורקים את הזבל למדרכות. שקיות זבל!‬
‫זורקים! אז הרחובות מלאים בשקיות זבל.‬
‫פחד אלוהים!‬
‫אגיד לכם למה:‬
‫אני מפחדת. כשאני חוזרת הביתה בלילה,‬
‫אני לא הולכת על המדרכה.‬ ‫אני הולכת באמצע הכביש.‬
‫כי אני לא רוצה... כשעוברים ליד שקיות זבל,‬
‫והן מתחילות לרשרש...‬
‫ואז עכברוש ענקי צץ החוצה.‬
‫״מה קורה, אידריס?״‬
‫עיר מטונפת!‬
‫וכל כך יקרה!‬
‫כל כך יקרה.‬
‫לא ידעתי שניו יורק יקרה כל כך. חשבתי,‬
‫״היא מסריחה. למה שהיא תהיה יקרה?‬ ‫זאת מזבלה מטונפת.״‬
‫הנחתי שלוס אנג׳לס תהיה יקרה יותר,‬
‫כי כשבאתי מאנגליה, לוס אנג׳לס‬ ‫הייתה הבחירה הראשונה שלי.‬
‫חשבתי, ״לא אחזור על הטעות של אימא שלי.‬
‫אסע לאל־איי. אני רוצה שמש!״‬
‫יש פה רק עונה אחת: שמש ועוד שמש.‬
‫אז החלטתי לנסוע לאל־איי.‬
‫והנחתי שיהיה פה יקר נורא. כן.‬
‫חשבתי שיהיה פה יקר, וזה לא נכון.‬ ‫היו לי חיים טובים‬
‫כשגרתי פה.‬
‫הייתה לי דירת שני חדרים‬ ‫עם שני חדרי שירותים,‬
‫חדר כושר, שומר בכניסה,‬
‫חניה תת־קרקעית לשתי מכוניות,‬
‫בריכה על הגג,‬
‫עם נוף לשלט הוליווד.‬
‫כן. בכל תמונה בפייסבוק ובאינסטגרם‬
‫במשך שלוש שנים, עשיתי פוזות ליד הבריכה.‬
‫לא נכנסתי למים, כי אני שחורה,‬ ‫אבל עשיתי המון פוזות בצד.‬
‫הדירה עלתה לי 1,700 דולר.‬
‫זה מחיר לא רע, יחסית לאל־איי. זה בסדר.‬
‫אז כשעברתי לניו יורק,‬
‫אמרתי ״טוב, ניו יורק היא מזבלה.‬
‫בטח אקבל תמורה טובה יותר לכסף בניו יורק!‬
‫בניו יורק תהיה לי דירה עם שתי בריכות,‬
‫ב־1,700 דולר.״‬
‫מה שלא סיפרתי לכם קודם‬ ‫זה שכשגרתי באל־איי,‬
‫פגשתי את החברה שלי בזמן שגרתי באל־איי.‬
‫היא... זאת היא. ו...‬
‫אז היא גרה בניו יורק.‬
‫היינו בקשר ״לונג דיסטנס״ במשך שנה,‬
‫ואז עברתי לניו יורק.‬
‫והיא אמרה, ״יופי!‬ ‫את יכולה לבוא לגור איתי.‬
‫יש לי בית בברוקלין. בבד-סטאי.״‬
‫ואמרתי ״כלבה, לא.‬
‫בד-סטאי? אני לא רוצה לגור איפה שג׳יי־זי גר‬
‫לפני שהוא הצליח.‬
‫אני אגור באפר איסט סייד.‬
‫אני אגור בדירה עם שתי בריכות,‬
‫ב־1,700 דולר.״‬
‫והיא אמרה, ״באמת?‬
‫אצטרף לחיפושי הדירה שלך.״‬
‫והיא באה איתי, במשך שלושה שבועות,‬
‫וראתה אותי עושה מעצמי צחוק.‬
‫וגם הייתי שחצנית. הייתי נכנסת...‬
‫״אפר איסט סייד? רק בריכה אחת?‬
‫מספיק בקושי.‬
‫טוב.‬
‫כמה?״‬
‫והאיש היה אומר,‬
‫״12,000 בחודש.״‬
‫והייתי אומרת, ״לא הבנת אותי, אדוני.‬
‫אני רק רוצה אחת.״‬
‫ואז התחלתי לחפש דירות במסגרת התקציב שלי.‬
‫ושאני אמות!‬
‫אי אפשר למצוא בניו יורק‬ ‫מקום ראוי לשמו ב־1,700 דולר,‬
‫אלא אם כן בא לך לחיות‬ ‫עם עוד 27 קומיקאים.‬
‫כל מקום היה גרוע יותר מהקודם. נוראי.‬
‫בדירה אחת אמרתי ״אדוני, האם ידעת‬
‫שאתה עומד להראות את הדירה הזאת היום?‬
‫כי למען האמת, היא נראית לא גמורה.‬
‫נראה כאילו נכנסנו בטעות לאתר בנייה.‬
‫זה מגוחך.״‬
‫אחת הדירות הייתה כל כך מטונפת,‬
‫שהג׳וק פתח את הדלת והראה לי את הדירה.‬
‫״תיכנסי.‬
‫זה החדר שלנו, ו...״‬
‫אחרי עשר דירות מחורבנות,‬ ‫אמרתי לחברה שלי,‬
‫״את יודעת מה? אני מאוהבת,‬ ‫ואני מציעה שנתחיל‬
‫בחיים משותפים בברוקלין,‬ ‫בד-סטאי, בבית שלך.‬
‫בד-סטאי באש ובמים, בנזונה.״‬
‫אז כן. אני גרה בניו יורק עם החברה שלי.‬
‫זאת לא הייתה שיחה מוצלחת,‬ ‫כשבישרתי לאימא שלי.‬
‫כשסיפרתי לאימא שלי, זה לא היה מוצלח.‬
‫כמו שאמרתי, היא סופר־שאפתנית.‬
‫רצתה את הטוב ביותר בשבילנו.‬ ‫אני הייתי אמורה להיות רופאה,‬
‫ואז גיליתי שאני לא מסוגלת לראות דם.‬
‫אז רציתי להיות מהנדסת, ואימא שלי אמרה‬
‫״זה בסדר. זה ברשימת העבודות לאפריקנים.״‬
‫ואז החלטתי להיות קומיקאית.‬
‫חשבתי, ״היא בטח לא תאהב את זה.‬
‫אני יכולה כבר לצאת מהארון‬ ‫ולהרוג שתי ציפורים במכה.״‬
‫אימא שלי אמרה,‬ ‫״מה? מה את אומרת לי?‬
‫את אומרת לי‬
‫שהבת שלי‬
‫היא ליצן גיי.‬
‫רואה את הילדים האלה?‬ ‫תראי אותם. הם מתים.‬
‫בגלל שהם נהיו ליצנים גאים.‬
‫אין ליצנים גאים בניגריה.‬ ‫ליצנים הם דוחים.״‬
‫אז אני באמריקה.‬
‫אמריקה!‬
‫פאק, יה!‬
‫אני אוהבת את אמריקה.‬ ‫למדתי הרבה עליכם.‬
‫חקרתי אתכם, ולמדתי הרבה. מה למדתי?‬
‫לדוגמה, באמריקה,‬
‫כשאתם משמינים,‬
‫אתם ממש משמינים.‬
‫אתם נהיים ענקיים.‬
‫שמנים כמו בסרט מצויר.‬
‫ראיתי סרט תיעודי‬
‫על איש שהוציאו אותו מהבית עם מנוף.‬
‫אתם משמינים עד שצריך מנוף!‬
‫חלקכם השתתקתם.‬
‫אתם תוהים,‬ ‫״הוא היה בצריף? בדירה?״‬
‫זה היה בית!‬ ‫שברו לו את הקירות של הבית!‬
‫בשלב מסוים, הוא הסתכל במראה ואמר,‬ ‫״אתה יודע מה?‬
‫אני לא באמת שמן‬ ‫עד שיצטרכו לעקור פה את הגג.״‬
‫אני מעריכה את דבקותכם במטרה, אמריקאים.‬
‫זאת לא אשמתכם. צפיתי בפרסומות שלכם.‬
‫כל הפרסומות שלכם הן לאוכל.‬
‫אוכל!‬
‫וזה לא אוכל טוב, זה אוכל חרא.‬
‫ראיתי פרסומת לפיצה. פיצה...‬
‫זה מאכל איטלקי מסורתי.‬
‫בצק שטוח, עגבניה, קצת גבינה,‬
‫אולי זית.‬
‫לא הפיצה האמריקאית הזאת.‬
‫הפרסומת הזאת אמרה,‬ ‫״זאת פיצה אמריקאית, בני זונות!‬
‫לא רק זיתים!‬ ‫יש פה בשר, וגבינה, ועוף,‬
‫וסטייק, ובייקון, ובשר,‬
‫וגבינה, ועוף, וסטייק,‬
‫ובייקון, ובשר, וגבינה, ועוף!‬
‫אנחנו לא רק שמים גבינה על הפיצה,‬
‫אנחנו מכניסים גבינה לתוך הבצק‬
‫של הפיצה המזדיינת!‬
‫כי זאת פיצה אמריקאית, בני זונות!‬
‫ב־1,99 דולר.״‬
‫לפי כל הפרסומות לתרופות,‬
‫אתם גם די חולים.‬
‫הממסד אוהב לשדר את התדמית הזאת,‬
‫של שחורים שמוכרים סמים בפינות רחוב.‬
‫זה מיתוס שקרי.‬
‫חברות התרופות האלה הן‬ ‫סוחרי הסמים הכי גדולים בעולם!‬
‫והן עושות את זה באופן חוקי!‬
‫באופן חוקי.‬
‫הן עושות ישיבות כל שנה.‬ ‫״טוב, יש לנו סם חדש.‬
‫אנחנו צריכים מחלה שתתאים לסם הזה.״‬
‫וככה מחלות נוצרות!‬
‫ראיתם את הפרסומות שמשודרות באמצע הלילה,‬
‫שמנסות לשכנע אתכם שאתם חולים.‬
‫״האם קורה לך‬
‫שהעיניים‬
‫נעצמות לך בלילה?‬
‫אם כן, אתה זקוק לאוקסי־מוקסי־‬ ‫ליקסי־לוקסי־לוקסי־ליקסי־טריפ.‬
‫תופעות הלוואי כוללות כאבי ראש,‬ ‫סחרחורות, בחילות, שלשול,‬
‫וסת אצל גברים, ומוות.״‬
‫למה שתקנו תרופה‬ ‫שאחת מתופעות הלוואי שלה היא מוות?‬
‫אתם קונים תרופות שתופעות הלוואי שלהן‬
‫גרועות מהמחלה שאתם מנסים לרפא.‬
‫ראיתי פרסומת לסם נגד דיכאון,‬
‫ואחת מתופעות הלוואי‬
‫הייתה מחשבות על התאבדות.‬
‫אתם יכולים פשוט לחסוך כסף,‬
‫ולחשוב על התאבדות בחינם.‬
‫אתם קונים סמים...‬
‫עם תופעות לוואי איומות.‬
‫זה לא הגיוני.‬ ‫אתם אומרים, ״אני מדמם‬
‫מפי הטבעת, כן,‬
‫אבל כבר אין לי פטרת בציפורניים.״‬
‫אני נשמעת כועסת, אני יודעת.‬
‫אני נשמעת כועסת.‬ ‫אגיד לכם למה: אני מאנגליה.‬
‫יש לנו שם טיפולים רפואיים בחינם.‬
‫טיפולים רפואיים בחינם. כולם משלמים קצת מס,‬ ‫כולם מקבלים טיפולים רפואיים.‬
‫מי שחולה הולך לבית חולים,‬ ‫משתחרר מבית החולים,‬
‫ולא מאבד את הבית שלו. זה מדהים!‬
‫אני לא מבינה איך זה‬ ‫שהטיפולים באמריקה יקרים כל כך.‬
‫זאת תרמית אחת גדולה.‬
‫אמבולנס באמריקה עולה‬ ‫בין אלף ל־25 אלף דולר.‬
‫על אמבולנס, כדי להגיע לבית החולים.‬
‫סליחה, אם תהיה לי תאונה מחר,‬
‫ויגיע אמבולנס, אני אגיד לו,‬ ‫״עוף לי מהפרצוף, אמבולנס.‬
‫תעוף מפה עם הרכב המסחרי המצועצע שלך.‬
‫נשארה לי זרוע פעילה אחת.‬
‫אני אשלוף את הטלפון שלי‬ ‫ואזמין לי ׳אובר XL׳.״‬
‫אתם גדולים! לילה טוב! תודה!‬
‫עברית: יניב אידלשטיין‬