NETFLIX PRÆSENTERER STANDUPPERNE
Damer og herrer, giv en varm velkomst
til Joe List.
SKREVET OG UDFØRT AF JOE LIST
INSTRUERET AF TROY MILLER
STANDUPPERNE MED JOE LIST
Tak.
Det var
virkelig pænt af jer.
Det er...
Det var...
Det var skræmmende.
Tak. Det var meget sødt af jer. I virker rare.
Til et show jeg lavede en aften, var der en fyr, der lignede mig.
Jeg sagde: "Hej. Du ligner mig."
Han sagde: "Uuf..."
"Jeg ville ikke såre vores følelser."
Det er nok den bedste måde at få en ide om, hvordan du ser ud på.
Fortæl nogen, de ligner dig, og se, hvordan de reagerer.
Gå hen til en fremmed: "Du ligner mig."
"Pis af!"
Det vidste jeg, tak. Jeg værdsætter din ærlighed.
Jeg er selvbevidst. Jeg tror ikke, min kone er tiltrukket af mig.
Jeg ved ikke, om I har det problem i jeres forhold.
Jeg spurgte: "Skat, er jeg lækker?"
Hun svarede: "Du er så sød."
Okay, de to er ikke synonymer...
"Synes du, jeg er sexet?"
"Du kommer til tiden."
Ja, det er nok rigtigt.
Det gør lidt ondt i den sammenhæng.
Da jeg gik, sagde jeg: "Tror jeg tager mit liv."
Hun siger: "Du har haft det godt." Det var ikke engang et spørgsmål.
Jeg er selvbevidst. Jeg blev body-shamet som yngre.
Det er et nyt ord. Da jeg var ung kaldte vi det:
"at fortælle en person, hvordan de ser ud."
Det kaldte man det tilbage i 90'erne.
Jeg blev drillet for min høje pande.
En pige sagde til mig: "Du har en x-pande."
Det ord kendte jeg ikke.
Jeg spurgte: "Hvad er en x-pande?"
"Som en pande bare større."
Det stinker at blive drillet,
og personen forklarer dig, hvordan de gjorde det...
...og det var ret godt. "Ikke dårligt. Jeg forstår, hvad du gjorde."
Hvis man bliver drillet, fordi man er tyk,
kan man i det mindste sige: "Nu går jeg på kur, og får noget motion,
og så skal du bare se."
Hvis man bliver drillet, fordi man har en høj pande,
er der ikke noget at gøre.
Man kan ikke sige: "Jeg tager en salat. Jeg passer på panden."
Jeg var klog. Jeg prøvede at holde øjenbrynene hævede hele tiden.
Det skrumper ligesom panden lidt opad.
Jeg så overrasket ud i min gymnasietid: "Det er utroligt."
Man bliver drillet som barn. Børn er sociopater.
Os voksne prøver at være venlig-agtige, børn er ligeglade.
Jeg gik igennem en vækstspurt, som er helt naturligt.
Men mine bukser voksede ikke med mig.
Sådan virker bukser ikke.
Så mine bukser var for korte.
Jeg blev drillet, fordi mine bukser var for korte.
Jeg vidste det ikke.
Jeg troede, jeg havde en snak med en klassekammerat.
Han sagde: "Er der en oversvømmelse på vej?"
Jeg svarede: "Det tror jeg ikke.
Det regner ikke engang. Hvad?
Vi er ikke i nærheden af en vandkilde. Bare tag det roligt."
Han sagde: "Dine bukser er for korte."
"Ville jeg ikke tage mine sko af, hvis der var oversvømmelse på vej?"
Han sagde: "Du er en idiot." Jeg sagde: "Arbejd på dine jokes.
Tal med 'x-pande'-pigen. Hun kan oppe det pis for dig."
Jeg går hen til min mor: "Returner de her bukser, de duer ikke."
Hun købte nye bukser. "Hvad med disse her?"
"Jeg ved det ikke. Det ved vi på mandag.
Jeg ved ikke, hvad gode bukser er længere.
Jeg kunne godt lide mine gamle bukser. De var behagelige og gav anklerne luft."
Vi måtte returnere bukserne til Sears. Der købte vi vores bukser.
Og værktøj og hjul. Vi købte alt i Sears.
Min mor sagde: "De her skal returneres."
Damen sagde: "Hvorfor skal I det?"
Min mor svarede: "Min søn blev kaldt en Huck Finn-lignende bøsse. Godt nok?"
Damen svarede hende: "Forfærdeligt, vi finder ham et nyt par."
Min mor fortsatte: "Børn kan være frygteligt morsomme."
Det var unødvendigt, men okay.
Puha! En sand historie...
Folk siger: "De driller, fordi de er misundelige." Har I hørt det?
Sødt af dem, men det er ikke derfor, folk driller.
Selv som tiårig vidste jeg: "Det er ikke, det der sker.
Måske skulle de ønske, deres hoved var for stort,
derfor driller de, men det tror jeg ikke."
De gør det ikke af jalousi, de gør det, fordi det er morsomt.
Derfor hedder det at lave sjov med.
Lave sjov.
Børn tænker: "Du er ikke sjov, så vi laver noget sjov
med dit ansigt, krop og personlighed...
...og bukseben i dette tilfælde.
Du skal i terapi. Vi morer os, fordi vi driller dig."
Har I gjort grin med nogen, I troede ikke var der, men det var de?
Det er verdens værste følelse.
Det skete for mig for nylig. Jeg var i den skønne stat Arizona.
Jeg gik forbi en butik med cowboyhatte.
Jeg voksede op i New England og har boet mange år i New York.
For mig er en butik med cowboyhatte en udklædningsbutik.
Jeg prøver hatte: "Se på mig, jeg er en total idiot."
Så ser jeg to rigtige cowboys, der stirrer på mig. De var sure.
Som hvis de kom til New York og tog briller på
og sagde: "Uha, jeg er nervøs." Det ville såre mine følelser.
Jeg laver ikke sjov med cowboyhatte, de holder skuldrene i skygge
og progressive ideer ude af dit hoved. Det er de gode til.
Jeg har ikke et cowboyhatte-look. Nogle kan det.
Nogle fyre ser sexede ud med et stærkt hageparti og skuldre.
Man skal have det i sig.
Jeg har ikke looket.
Om så jeg havde støvler og overskæg,
ligner jeg en bøsse, hvis kæreste er til cowboys...
Så jeg har klædt mig ud til hans fødselsdag.
Noget særligt til min mand på dagen.
Hvis jeg går med cowboyhat, siger ingen: "Se den cowboy."
Det er nærmere: "Se den sexarbejder."
Jeg siger: "G'day, mate."
"Det er ikke engang den rigtige accent."
"Det er min første dag. Hvem vil have sex for penge?"
Min ven havde en god ide. Vi skulle i biografen.
"Vi skulle snige vores eget slik med ind." Klassisk træk.
Spare lidt penge. Men ved I, hvad der skal til?
Selvtillid til at snige slikket med ind.
Og den har jeg ikke.
Jeg blev så nervøs, at jeg knækkede under:
"Jeg vil gerne have to billetter til Snickers tapet på mit ben. Pis også!"
Tog hjem og spiste en chokolade fyldt med kropshår.
Jeg åbnede den, før jeg tapede den fast. Ved ikke hvorfor.
Filmslik er dyrt. Jeg er ligeglad. Jeg betaler fuld pris.
Jeg tror helt ærlig, det tænder mig lidt, seksuelt.
De udnytter os så meget,
at det virker lidt beskidt, ikke?
"Jeg tager nogle M&M's." De siger: "Syv dask."
Jeg svarer: "Ja, det er!
Her er 20. Sprøjt noget af det falske, varme smør på mit bryst, og
kald mig en kælling." De står der: "Hvad?"
"Hæld en cola over mit hoved. Jeg vil være klistret."
"Slap af hr."
Hvis jeg føler mig knaldet, hvorfor ikke nyde det, gøre dem forlegne?
Jeg prøver at slappe mere af.
Jeg går i træningscenter. En god måde at slappe af på. Løfte vægte.
Det er svært at se med langærmet på.
Min yndlingsdel er pauserne mellem sættene,
når man tjekker sin telefon og tager hjem et par uger. Det kan jeg lide.
Jeg må tilbage om et par dage og presse et par repetitioner ind.
Jeg kan ikke lide mit center. De er bodybuildere allesammen.
Jeg tjekker flokken ud. Jeg føler mig tryg ved at tale om bodybuildere.
Jeg kan ikke lide ordet. Det er for eksklusivt.
Vi er teknisk set alle bodybuildere.
Men nogle af os bygger dårligere kroppe.
Jeg så en fyr den anden dag, han var enorm, alt for stor.
Som: "Det er ikke meningen, du skal være så stor."
Han løftede vægte, som jeg aldrig har set det før.
Han havde en ting på hovedet. Der var et reb fæstnet til maskinen,
og han løftede vægte...
Han skreg, som...
Jeg tror, vi har forskellige træningsmål.
Jeg tænker: "Den fyr er farlig for samfundet. Hvad?"
Hvis man når til nakkedelen af sin træning,
kan man gå, stemple ud, tage hjem
og kramme sin far for første gang i sit liv.
Ikke en eneste gang, siden jeg fyldte et år
har jeg følt behov for at styrke min nakke.
De første par måneder i mit liv,
tænkte jeg: "Den er ikke stærk nok. Jeg har brug for hjælp."
Men så låste den sig bare på plads.
Og jeg har en x-pande, jeg kan svinge det hele rundt.
Jeg kan ikke lide dem, der skriger i træningscentret.
Du har mere brug for fibre end træning.
Skrigerne er altid i enden med frie vægte.
Det er aldrig ham på cyklen, der læser People magazine...
Det er unødvendigt.
Den højeste lyd, jeg har lavet i træningscentret er...
Deromkring.
Den eneste gang, jeg har råbt, var efter hjælp. Det er mere forståeligt.
Jeg mistede en vægt på brystet.
Jeg så ikke ettallet foran 30. Mere end jeg ventede.
Jeg mistede den på brystet.
Heldigvis kom nakkefyren over. Han skubbede den bare op.
Jeg sagde: "Åh gud, tak. Jeg er taknemlig."
Jeg kan lide at træne mit bryst. Sexet muskel. Ikke, damer?
Jeg har et godt bryst, ikke?
Nej? Ikke alle kvinder er til bryst.
Jeg kender ingen kvinder, der er til nakke.
Jeg har aldrig mødt én kvinde hele mit liv,
som har sagt: "Jeg kan lide en fyr med humor og stor, tyk nakke."
Jeg var på bænkpressen, lavede lidt lav vægt, få gentagelser...
Tak, det er den bedste trænings-joke, jeg har leveret.
Nakkefyren kom over:
"Hej, bro. Er det okay, vi skiftes?"
Jeg svarede: "Du kan bare tage maskinen."
Tag også min pung og alle mine penge, hvis du vil.
Du har en six-pack på adamsæblet. Det er det mest skræmmende, jeg har set.
Af og til skiftes folk med en øvelse for en bestemt muskel.
De spørger: "Hvad arbejder du på, bro?"
"Jeg arbejder på comedy om dig.
Jeg har ikke brug for de her maskiner.
Jeg skriver bare et par noter om din psykotiske livsstil
og giver det videre til fremmede, så de kan more sig.
Når man skiftes til sæt, står en mand
med sine kønsdele lige i din øjenhøjde.
Og når du så er færdig med at løfte vægte, står du
med dine mindre kønsdele i hans ansigt,
mens han løfter 75 gange så meget, som du lige har løftet.
Det er som at se en fyr dyrke bedre sex med din kæreste, end dig selv.
Jeg siger: "Jeg er ikke god til det.
Okay, så er det dig. Sådan!
Sådan skal hun tages.
Okay, mig igen? Okay..."
Jeg nægter at gøre det. Jeg nægter begge aktiviteter, men...
Hvis nogen spørger dig, om du vil skiftes, så sig, du lige er blevet færdig.
Jeg sagde til en fyr den anden dag, at jeg lige var blevet færdig,
men han havde set mig sætte mig et sekund tidligere.
"Sådan der. Jeg...er lige blevet færdig.
Jeg træner balder.
Min røv rører hver maskine.
Jeg er igennem hele centret på fire minutter. Det er virkelig godt.
Jeg har ekstremt stærke haser."
Så jogger jeg til en anden by og flytter dertil,
for jeg er skrækslagen for alle fyrene i centret.
Jeg kan lide centret. Jeg ville gerne være en hårdere fyr.
Ved I, hvad jeg mener? Jeg ville gerne kunne sparke røv, hvis jeg skulle.
Det forventes, en mand kan beskytte sin kæreste, hvis nødvendigt.
Det føler jeg ærlig talt ikke, jeg ville kunne.
Hvis min kone og jeg var ude at gå,
og en fyr sagde: "Din kone er en luder",
ville jeg sige: "Beklager, du har det sådan.
Alle har en fortid, for pokker.
Vi deler os, så han ikke tager os begge."
Jeg skubber hende. Ups!
Jeg prøver at slappe mere af. Drikker te.
Jeg lader ikke mine tanker drikke te.
Det skulle være en afslappende drik.
Her i Amerika drikker folk ikke meget te.
Jeg var i Starbucks. De sælger te. Jeg spurgte: "Kan jeg få en stor te?"
Fyren siger: "Vil du have vand i din te?"
Jeg ved ikke, om I ved noget om te...
...men det er vand.
Det er den eneste ingrediens.
Jeg sagde: "Har I ikke mere Pepsi?
Jeg tager den med Pepsi derhjemme.
Bare giv mig teposen og koppen.
Jeg tygger teposen og spytter i koppen, på cowboy-manér.
Jeg er ikke en af de kyllinger, der drikker te med vand.
På en Starbucks ekspederede en kvinde. Hun vidste tydeligvis, hvad hun lavede.
Jeg tænkte: "Det kommer til at gå bedre."
Jeg sagde: "Jeg tager en Venti-te."
Hun siger: "Den er på vej", og gik i gang.
Hun gik hen i tepose-afdelingen, det lyder mere sexet, end det er.
Af en eller anden grund tager hun to metaltænger.
Som, når man steger en bøf. Tænger.
Måske er det deres politik, men man laver ikke te med tænger.
Hun prøvede at åbne teposen.
Hun siger: "Jeg har delt den i to."
"Ja, det har du sikkert."
For du bruger metalværktøj
til at åbne den,
hvilket er meget usædvanligt."
Så rev hun en anden tepose i to.
Jeg tænkte: "Det her kommer til at tage tid,
hvis du ikke involverer fingrene i denne te-tilberedelsesproces."
Gudskelov kom manageren.
"Edward Saksehånd står og laver min te. Kan du hjælpe?"
Han brugte fingrene, intet problem.
Så spurgte han, om jeg ville have et hylster til,
I ved, at sætte om koppen.
Han stoppede før ordet "hylster". "Vil du have et..."
"Wow, jeg vidste ikke, det var på menuen.
Det synes mere afslappende end en kop te.
Helst en Venti, hvis det er okay.
Det bliver et godt, gammeldags håndjob.
Så længe damen med tængerne holder sig væk. Jeg vil ikke kastreres."
Jeg elsker Starbucks. Jeg er der altid.
Det er kommercielt, men jeg elsker det.
De har chocolate chip-cookies. Det er det bedste.
Tak.
Jeg spiser en hver dag. Man føler sig som et barn, fjollet.
Jeg siger, den er til min søn.
Så glemmer jeg, jeg sagde det, og spiser den foran dem.
Jeg siger: "Han er i bilen, han er uartig.
Han skal have en lærestreg, den møgunge."
Den anden dag glemte de cookien. Så jeg ventede.
Damen, der tog min ordre, så jeg ventede,
så hun råbte: "Har Joe fået sin cookie?"
Man føler sig som et barn, for jeg måtte svare:
"Nej, jeg har ikke fået min cookie.
og snørebåndet gik op, mens jeg ventede."
Jeg ved ikke, om det er butikkens politik, men jeg bestilte en cookie,
og fyren kom med en pose med to.
Han sagde: "Jeg har lagt en ekstra i, for den første knækkede."
Jeg ville have ham! Jeg har aldrig hørt noget lignende. Utroligt.
Gratis cookie.
Den første var knækket. Ikke et problem for mig.
Jeg ved ikke med jer,
men før jeg sluger en cookie,
knækker jeg den i stykker med tænderne.
Knækket cookie, men jeg fik én gratis.
Nu siger jeg: "Kan jeg få en chocolate chip-cookie,
og bare ryst den lidt, hvis det er okay."
Det er godt på Starbucks. Jeg har været på Bloomingdale's.
Jeg gik lige fra Starbucks til Bloomingdale's.
Jeg køber ikke ind i Bloomingdale's. Jeg skulle skide.
Jeg vil ikke fordreje billedet af mig selv.
Jeg ved ikke, om I kender den. Vi er i L.A. I har nok været der.
De har meget sexet salgspersonale,
som får dig til at føle dig grim, så du køber deres ting.
Så jeg prøver at undgå dem.
Men en fyr hoppede frem fra en reol. Jeg så ham ikke.
Han gemte sig. Meget dramatisk.
Han sagde: "Stop!
Hvilken creme bruger du?"
"Det ved jeg ikke.
Hotel...creme?
Hvad end de har. Jeg har ikke et bestemt mærke."
"Det er skidt for dit ansigt."
Mig: "Jeg bruger det kun til at masturbere med, så..."
Måske er mit ansigt tørt, men mine kønsdele...
...virkelig bløde, allesammen.
Skinnende som en brownie lige fra ovnen.
Gik jeg for langt? I stod af på beskrivelsen af mine kønsdele. Beklager.
Jeg troede, det var overstået, men han hev et spejl frem.
Han havde et spejl, ikke i lommen.
Han havde et hylster, som en pistol.
"Kig på dit ansigt. Kig på det!"
Har en fremmed vist dig et spejl
og krævet, du bekræftede, hvor grim du er?
Det er en meget ubehagelig følelse. "Det er lidt tørt."
"Det er frygteligt!" Det sagde han.
Man har sagt, det er præcist, så, jeg ved ikke helt.
Han satte den tilbage i hylstret.
Han gik hen til cremerne. Han havde en tube. Han smurte det på hænderne.
Jeg troede, han ville smøre det i ansigtet og vise, hvordan det virkede.
Men han begyndte at smøre det i mit ansigt.
Ved I, hvad jeg gjorde?
Ingenting. Det var, hvad jeg gjorde.
Så meget hader jeg konfrontation.
Man kan smøre lort i mit ansigt inden for de første 30 sekunders møde,
og jeg: "Det sker vist virkelig, det her."
Måske arbejdede han der ikke. Han havde ikke et skilt.
Bare en fremmed, der gnider uidentificeret creme i min øjenregion.
Og mig: "Sig til, når du er færdig."
Det brændte også. Det gjorde ondt.
Mine øjne løb i vand.
Jeg tænkte: "Måske er jeg rørt?
Ingen har rørt mit ansigt så blidt."
Ingen mand har rørt mit ansigt.
Kun min far. Han rørte mit ansigt.
Det var mere en efterreaktion...
Jeg har problemer med sælgere, jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg bliver nervøs, når folk prakker mig ting på.
Jeg talte for nylig med en telefonsælger.
Jeg kunne lide ham. Tror, han hadede sig selv. Mit yndlingstræk hos andre.
Jeg købte en telefon, og han sagde: "Du skal købe beholderen."
Jeg svarede: "Den har jeg ikke brug for."
Han sagde: "Det er en følsom telefon. Jeg har den på min. Se!"
Han holdt sin telefon ud sådan her,
smed den på gulvet, samlede den op.
Skærmen var gået i hundrede stykker.
Det er det sjoveste, jeg har set i mit liv.
Har I grinet op i hovedet på nogen?
Det er meget befriende.
Jeg spyttede bogstavelig talt på hans pande af grin.
Så købte jeg beholderen. "Jeg tager to. Du er vidunderlig.
Jeg vil ikke bare have beholderen,
jeg vil have et billede af din telefon som baggrund på min telefon."
Han prøvede at fortsætte tonefaldet med smadret telefon og selvtillid.
Han sagde: "Jeg..."
Jeg sagde: "Rolig. Jeg hjælper dig med at vælge en ny telefon.
Jeg har lært meget på turen, du gav mig.
Måske en flip-telefon? Du taber vist din lidt."
Så fik vi os et godt grin.
Han gør sit bedste. Det gør vi alle.
Jeg tror, vi er traumatiserede af barndommen, allesammen.
Intet frygteligt er sket med mig, men små ting kan forstyrre dig.
Da jeg var syv år gammel,
skulle jeg have fjernet mandlerne.
Det lyder ikke som noget særligt, men det var ret skræmmende.
Da jeg var barn, fjernede man mandler uden at blinke.
Man hostede, rensede halsen,
og de sagde: "Fjern mandlerne."
I dag er man mere: "Vi bør nok ikke fjerne alles mandler.
Som I vil. Det er lige meget."
De fjernede mine. Man er væk under operationen.
Da jeg vågnede op efter operationen,
manglede mine to fortænder.
De tog mine fortænder. Det havde ingen fortalt.
Ingen spurgte mig. Jeg skrev ikke under på noget.
Havde dem før, havde dem ikke efter.
De sagde: "De var løse. De skal alligevel ud, så vi tog dem."
"Har aldrig hørt om sådan en politik.
Jeg ved, jeg kun er syv år, men det har ingen nævnt."
Jeg køber den ikke. Jeg tror, de kedede sig sidst på dagen.
"Ville det ikke være sjovt at hive drengens tænder ud?
Ville det ikke være episk?"
Lægen ville sige: "Det kan vi ikke. Det er en mandel-operation."
Han siger: "Pisse lige meget. Han er syv. Han er en lille kælling.
Se, hvor korte hans bukser er. Lad os tage hans tænder."
Jeg sagde: "Jeg tholede på jer." Jeg spyttede og græd.
Min mor sagde: "Du får besøg af tandfeen."
"Hvad med besøg af en advokat?
Jeg vil knalde det hospital. Man stjæler ikke et barns tænder."
Jeg var traumatiseret i årevis.
Senere fik jeg blindtarmsbetændelse. Det er meget ubehageligt.
Har du ikke mærket til det, er der en måde at finde ud af, om du har det.
Først, det gør ondt...
...i din øvre...vaginaregion.
Det kan være hvad som helst. Rolig.
Her er testen. Du skal trykke ind,
det gør ondt, men når du slipper, gør det dobbelt så ondt.
I kan google det. Man kalder det ømhed ved tilbagespring.
Det gjorde dobbelt så ondt, jeg tog på hospitalet.
Jeg talte med sygeplejersken, en fyr.
"Jeg har blindtarmsbetændelse. Jeg lavede fingertryktesten."
Så trykkede han ind på min blindtarm.
Jeg sagde: "Hvad laver du?"
Han sagde: "Jeg tester dig."
"Du skulle teste din hørelse.
Jeg har lige sagt, jeg har lavet testen.
Det behøver man ikke sygeplejerske-fingre til.
Jeg har det."
Han slap. Mig: "Av!"
Så sagde han: "Det er blindtarmsbetændelse."
"Måske kan du huske, jeg fortalte dig det for et øjeblik siden."
"Du skal opereres." "Det er, derfor jeg er her
på operationsetagen.
Det er, derfor jeg haltede ned til operationsafsnittet."
Så ventede jeg et par timer på kirurgen.
Endelig kom hun. Hun var sød.
Hun sagde: "Har du spørgsmål?"
Jeg svarede: "Det har jeg faktisk.
Fjerner I nogle af mine tænder
under operationen?"
"Hvorfor skulle vi det?"
"Ja, hvorfor skulle I det?
Det spørger jeg dig om."
Hun svarede: "Vi fjerner ikke nogle af dine tænder."
Og så
trykkede kællingen ind
på min blindtarm.
"Har du tænkt dig at holde den derinde?"
"Nej." Og så slap hun.
"Av!"
Hun sagde: "Det er blindtarmsbetændelse."
"Jeg ligger på operationsbordet. Ved ikke, hvorfor vi stadig tester det."
Så vågnede jeg.
Jeg tjekkede selvfølgelig mine tænder. De var der allesammen.
De tog ikke en eneste.
Men så gik jeg på toilettet
for at tisse
og opdagede,
at de havde barberet mine kønshår af.
De tager altid lidt ekstra.
Er det her et hospital eller et frat house?
Jeg tjekkede, om de havde tegnet pikke i mit ansigt, mens jeg sov.
Derfor tog de mine tænder, da jeg var syv. Jeg havde ingen kønshår.
"Knægten er glat. Må have barberet sig. Tag hans tænder som straf."
For tænderne får man i det mindste et par mønter.
Der er ingen kønshår-fe.
Måske på Craigslist, men ikke hjemme hos mig.
I har været skønne. Mange tak. Jeg hedder Joe List. Mange tak.
Tak for at have mig.
Undertekser af: Lill Maxen