Røgalarmer er en af de enkleste og mest effektive opfindelser.
Undskyld. Jeg kan bare ikke.
Hver gang vi går i gang, bipper den.
Kan du se?
Det er bare batteriet. Ignorer det.
De våger over os...
Nej. Jeg kan ikke.
Fandens! Jeg tror, den er i stykker. Jeg skiftede batterier i går.
Måske ved den noget, vi ikke gør. Måske burde vi evakuere.
Usandsynligt. Skal jeg skifte batterier igen?
Nej! Jeg vil have en orgasme.
En hovedrystende orgasme med dig og din flotte nøgenhed.
Jeg ville tage til takke med en orgasmebølge
eller en lille kop varm kakao-orgasme.
- Enhver slags gasme! - Okay.
Hejsa.
De fornemmer ting, vi ikke kan.
De advarer os, når der er noget galt.
- Nej! - Sådan.
Okay. Halløjsa.
Problemet er,
at de kun virker, hvis vi er opmærksomme.
GREY SLOAN MINDEHOSPITAL
Vær hård i dag,
- ellers tryner de dig. - Jeg bestiller frokost.
- Mandariner eller pærer? - Og glem ikke øvelserne.
Alle vil klage, men ignorer det.
Kommer du hjem i aften?
Jeg var hjemme i aftes.
Vi ses i overmorgen.
Når jeg har basketballtræning. Og hjælpelærer.
Og så tager du af sted? Igen?
Den eneste grund til, at du er her,
er, at Tiffanys nye sted ikke billiger kæledyr.
Det er ikke dit hjem for evigt.
Og jeg bor på en husbåd.
Jeg kan ikke lukke dig ud i haven.
Okay. Fint. Men kun hvis du lader mig sove.
Og de siger, at du kan tage hjem i morgen.
Jeg kan gå tidligt og hente dig.
Hvis de kan udskrive mig i morgen, kan de også i dag.
Du er ikke læge. Du ved ikke alt om alt.
Jeg ved, at du ikke burde gå tidligt.
- Frankel vil ikke billige det. - Frankel vil forstå det.
Min station er lige nede ad gaden.
Vil du komme efter skole? Tag en ven med.
Hvis jeg er ledig, kan jeg vise jer en brandbil,
og du kan sidde bag rattet.
Charlie, hvad fanden?
Hvorfor lod du mig sove?
Du forstår ikke, hvor striks vores bataljonschef er.
Hun er en slavepisker. Hun er ikke let.
Og hun er din genvej til kaptajn.
Hvis du vil have stillingen, skal du godkendes af hende.
Jeg har kendt Frankel længe. Jeg er ikke bekymret.
Hvad?
Du ved ikke alt om alt.
Hvordan har vi det? Jeg er spændt.
- Du ser ikke sådan ud. - Hvordan sidder mine løjtnant-ting?
Ikke ting. Barrer. Smukke, seje løjtnantbarrer.
Husk, Jack har måske erfaringen, men du har sulten,
- tigerens øje. - Forstået.
Ram banen, sæt tempoet, tag ingen fanger.
Han er ikke længere din hemmelige eks.
Han er din ligegyldige, ansigtsløse konkurrent.
Eks?
Teknisk set ikke eksforlovede, fordi du aviste ham, så...
Vi har ikke talt om det endnu.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal stemple ham lige nu.
Jeg har stempler. Andenplads, nemesis, modstander.
Sommetider er jeg glad for, at vi mødtes efter din OL-tid.
Okay, værdige modstander, der taber.
Godmorgen, Bishop. Den svada var vel til mig.
Hej.
- Er du klar? - Ja.
Jeg har en travl dag,
og I to er det mindst spændende i den. Kom så!
Du tror vel ikke, at tage min stol
og blinke med øjnene
vil give mig hjertekvababbelse?
Absolut ikke. Jeg gør det samme for kaptajn Pruitt.
Blot et tegn på respekt.
Tillykke med din nylige forfremmelse, Herrera.
- Tak. - Jeg husker, hvad det krævede for mig.
Jeg var en ud af to kvinder i hele styrken.
Det var hårdt, og ingen hjalp mig.
- Hils din far, ikke? - Selvfølgelig.
Okay. Her er, hvordan det her sker.
Som bataljonschef styrer jeg et dusin stationer.
Jeg har ikke tid til at være barnepige,
så en af jer skal styre Station 19,
hver gang jeres hold har vagt. Så bytter I.
I kan begge søge
den permanente stilling, men det tager måneder.
Der er skriftlige eksaminer, samtaler med kolleger,
samtaler med mig og bestyrelsen,
og I bliver evalueret på alt,
og den evaluering starter i dag med Herrera.
Du begynder.
Kommer du?
Okay, lad os begynde. Kom her.
Hey!
Hør efter!
I dag skal vi arbejde på det grundlæggende.
Luftbrugsøvelser. Dan par.
Med nye partnere.
Hughes, du tager Warren.
Okay. Det burde være sjovt, ikke?
Jo.
Ved du, hvad du skal?
Løb op, læg en slange, ud på gangbroen,
træk slangen op, kom ned,
træk et kæmpe dæk over laden uden at løbe tør for luft.
Træk ikke min tid ned, særligt ikke
når bataljonschefen ser på.
Af sted!
Kom så!
Jeg er løbet tør! Pokkers!
Undskyld, det var min fejl.
Du nåede ikke til dækkene. Det er det sværeste.
Kom. Lad os begynde forfra.
Vent.
- Du har stadig en halv tank. - Ja.
Hvordan styrer du din luft sådan? Hvad er tricket?
Det ved jeg ikke. At være sej?
Jeg kommer tilbage,
naturligvis, og ser til tingene.
Skønt. Hvornår tror du, du kommer?
Når som helst. Det er sjovere at overraske dig.
Jeg er her. Undskyld.
Jeg ved, det lyder som en undskyldning,
men hunden åd faktisk mit vækkeur.
Tiffanys nye sted tillader ikke kæledyr,
og jeg kunne ikke bare efterlade den.
Hundeøjne er faktisk ægte.
Hvis du ikke kommer til tiden, kommer du ikke med på udrykning.
- Du sidder i receptionen i dag. - Ja, okay.
Vent. Virkelig?
Alle enheder...
- Kom nu. - Niks. Regler er regler.
Ja, men det er din fars regler, og han er her ikke.
Miller, sid ned.
- Det tog ikke længe. - Hvad?
At Herrera gik fra at bryde sin fars regler til at håndhæve dem.
Jeg kan ikke sidde ved et skrivebord. Tag mig med.
Jeg sætter mig bagved. Ingen vil se mig!
Tres tusind pund, 30 tons i mine hænder.
Jeg begynder at tro, at grunden til,
at du er glad for min forfremmelse, er, at du kan køre.
Hvordan føles det?
Første gang på vej til den første store udrykning med kommandoen?
- Det er dig. - Intet pres.
Ja, det er rart.
Sug det til dig. Det er nu.
Det er spændende.
Og lidt forskruet, at jeg er så spændt på en brand på en skole.
Det er faktisk forskruet.
Undskyld. Det er mit barns skole.
SEATTLE BRANDVÆSEN
Hej! Rektor Linsley.
Beklager, I måtte komme. Det er sikkert falsk alarm.
Det sker altid på denne tid af året.
Griffin Schuffman, jeg ved, at du ikke vandaliserer skolen!
Lad mig vise jer indgangen.
Dem, der trak i alarmen, er nok dækket af blå maling.
Vi installerede en gel, der sprøjter, når alarmen udløses.
Vi tænkte, det ville afskrække. Grant Crossley!
Hvis du ved bedre, så vær bedre. Sæt planten tilbage i potten.
Kan I stoppe den og få børnene tilbage i klasseværelserne?
- Selvfølgelig. - Og som kaptajn kan jeg love dig,
at vi vil gøre alt for at få afsluttet det her.
Jeg gjorde lige det der, ikke? Hvor jeg antog, at han var leder,
fordi han er så høj og høj.
Og jeg må gå,
jeg skal stoppe den gruppe 8.-klasseselever i at vape.
- Det er stadig cigaretter! - Okay, lad os gennemsøge det.
Hughes, Warren, indenfor. Bishop, Gibson, udenfor.
Hjælpevognen står klar. Hvis det er falsk alarm, kan I køre.
Og jeg tjekker med...
Ordensmagten.
- Hold kæft. - Jeg sagde intet.
Du sagde det med øjnene. Kom.
Kom til mor.
Den er helt sikkert blevet udløst.
Bekræfter den udløste alarm, den sydlige gang.
Fortsætter eftersøgningen.
- Modtaget. - Lad os gå videre.
Hej, far.
Hvorfor er du ikke inde hos de andre elever?
Tuck.
Tuck, kom tilbage.
- Det er ikke en gennemsøgning! - Tuck?
Tuck! Stop.
Tuck, vis mig dine hænder.
Vis mig dine hænder!
Du udløste alarmen.
Det er alvorligt. Hvorfor gjorde du det?
Det var den hurtigste måde, du ville komme.
- Uden spørgsmål. - Hvad mener du?
Jeg gjorde alt, hvad jeg vidste.
Jeg løftede hendes hoved, jeg fandt håndklæder.
Jeg var i vildrede. Hun er gravid. Jeg måtte have hjælp.
Åh gud.
Far? Kan du hjælpe?
Lov ikke at ringe til nogen, specielt ikke min mor.
Tænk ikke på det nu. Lad os bare hjælpe dig, okay?
- Ava. - Ava.
Okay, Ava, jeg er nødt til at undersøge dig.
Okay.
Her, løft benene.
Okay.
- Okay. - Hendes puls er forøget, men stabil.
Jeg har taget tid, der er 2,3 minutter mellem veerne.
Vi runder det ned til to. Tuck, gør mig en tjeneste.
Fold det håndklæde, og læg det under hendes nakke.
Ava, jeg ved, du ikke vil tale med dine forældre,
men er der måske en lærer eller rektoren?
- Det er problemet. - Hendes mor er rektoren.
Jeg har ikke sagt det.
Hun giver alle andre end mig opmærksomhed.
Hun ville kun bemærke mine dårlige karakterer.
Hvilket Ava aldrig får.
Så I to er... Gode venner?
Ja, fra debatten sidste år.
Det er mere end ti måneder.
Far, nej.
Nej. Jeg har en kæreste, men han er her ikke.
- Kæreste. Hvor er han? - Til tandlæge, han får fjernet bøjlen.
Få det til at holde op!
Hun er fuldt udvidet. Det går stærkt.
- Ava... - Se, og tag ved lære, Warren.
Jeg har hjulpet mange små bæster til verden. Jeg har set det hele.
Jeg har selv forestået nogle fødsler, men okay.
Men kald dem ikke bæster.
Station 19.
Hej. Jeg tænkte, om du kunne hjælpe mig.
Det er derfor, jeg er her.
Er det en gave til mig?
Nej, jeg...
- Hvis jeg kendte din størrelse. - Extra large for fremtiden.
- Må jeg vise dig, hvad der er i posen? - Vent. Lad mig gætte.
- Sjov brandmand. Det er bare... - Nej, vent. Jeg kan godt.
Er det en røgalarm?
Jeg er glad for, jeg ikke er den første idiot,
der er kommet for at få repareret sådan en.
Den starter altid, hvor tit jeg end skifter batterier.
Så du gav den en lærestreg.
Min sommetider-kæreste var der. Han slog den med en kølle.
Du må nok bare hellere købe en ny alarm.
Men jeg er glad for den her.
Som om din kæreste ikke har særheder.
Ingen kæreste.
Vi har bekræftet den falske alarm.
Vi foretager standardsøgninger, og så giver jeg grønt lys.
Det lyder godt. Jeg melder det.
Det klæder dig.
- Hvad? - Det hele. At være leder.
Tillykke.
Tak.
- Ja, det er mig og Jack indtil videre... - Området er frit.
Og den tilstødende plads?
- Tjekket. Alt er i orden. - Okay.
Godt. Skønt.
Jeg garanterer, at hun vil dobbelttjekke.
Absolut.
Er hun altid perfektionist? Da I var børn?
Hun sorterede LEGO efter størrelse, farve og funktion. Jeg blev vanvittig.
- Det er lettere bare at... - Smide dem i kassen.
Hun har ikke ændret sig.
Ja og nej.
Men hun har altid været den mest motiverede person,
så du har et arbejde foran dig.
- Hvordan det? - Til kaptajnstillingen.
Jeg har aldrig set hende tabe.
Hun begynder nok næppe nu.
Undskyld mig. Det er Tanner.
Jack måtte få alles opmærksomhed i morges.
Rektoren antog, at jeg ikke bestemte. Er jeg ikke imponerende nok?
Ingen tilbyder dig magten. Du må tage den.
Udvis den, og brug den.
Vi er færdige med AB-hjørnet. Vi går til vognen.
Og Frankel tjekker dagens rapport
for at se, hvor længe vi brugte på en falsk alarm.
Jeg må tjekke med folk indenfor og få ungerne ind igen.
Herrera, er du der?
Vi kunne bruge nogle forsyninger fra ambulancen.
- Det går ikke. - Hvorfor ikke?
Fordi jeg har sendt den væk.
Er du sikker på, du burde krydse de ledninger?
Okay, hvem af os har trænet med en bombeenhed...
- Og... - Mig, tydeligvis.
Hej og hej.
Jeg hjælper bare en borger med hendes røgalarm.
- Travis, det er JJ. - Hej.
Hvor sagde du, de ekstra batterier var?
I skuffen?
- Hvor længe har hun været her? - Det ved jeg ikke. Lidt.
Giv mig skruetrækkeren.
Du kan ikke lade være, vel?
Du skal bare være ridderen med de gyldne seler.
- Hun kom til mig. - Afhængighed klæder dig ikke.
Ja, her er ingen nivolts.
- Kan jeg lede et andet sted? - Faktisk
er din alarm klar.
God som ny.
Tak.
- Du kan gå. - Tak.
Så ses vi vel.
Ja.
Du ved godt, hvem der kommer, når jeg sidder i receptionen.
Hjemløse Harry.
For et tægetjek.
Ambulance 19, udrykning.
Lakeside Estates.
Kom. Jeg kører.
- Herrera bliver stiktosset. - Kom nu.
Vi har en 13-årig, der er ved at føde.
Hvordan kan vores ambulance være på en anden opgave allerede?
Så skaf en anden i en fart.
- Skaf hvad? - En ambulance.
Jeg troede, du sagde, det var falsk alarm.
Jeg ville spørge, om børnene kunne gå ind.
- Det var falsk alarm. - Hvorfor så en ambulance?
Så snart jeg får grønt lys, får du det at vide.
Det er min skole. Mine elever. Og du er ikke ærlig.
Så jeg spørger igen, kaptajn til kaptajn, hvorfor ambulancen?
Herrera sagde, at ambulancen er fem minutter væk.
Vi kan ikke vente i fem minutter.
Okay. Tuck, håndsprit, papirservietter.
Du skal presse nu, Amy.
- Jeg kan ikke! Det gør ondt! - Jo. Det lover vi.
- Tving mig ikke. - Jeg ved, det er uhyggeligt.
- Jeg kan ikke! Jeg vil ikke! - Jo, du kan.
Okay, lille tekande!
Det lyder sært,
men når du synger den, distraherer den din hjerne,
og jeg siger dig, at du kan gøre utrolige ting.
I morges strakte jeg min ilttank til næsten dobbelt varighed.
- Er det dit trick? - Jeg ved ikke hvorfor, det virker bare.
Okay, er du klar?
Jeg er en lille tekande...
Ikke?
Kort og tæt, her er...
Kom nu! Ja!
Ja! Godt!
Her er min tud.
Sådan! Pres videre!
Når jeg damper, hyler jeg.
Kom nu!
Vip mig og hæld mig ud.
Ud!
Okay, det har jeg aldrig set.
Hvad er der? Hvad sker der?
Dit barn er født inde i fosterhinden.
Normalt går hinden i stykker, når barnet kommer.
Bare rolig. Min far har gjort det en million gange.
- Han er ekspert i den slags. - Jeg er ikke ekspert i det her.
Venner, det er Herrera. Hvordan går det?
Den sidder i navlestrengen. Ambulancen er tæt på. Vi bør vente.
Nej, vi må have barnet ud og rydde luftvejen.
- Jo før, jo bedre. - Uden værktøj?
- Uden hjælp? Det er sikrere at vente. - Vi er hjælpen.
Warren, barnet bevæger sig ikke.
- Nej. - Venner, hvad er jeres status?
Gud, slog jeg det ihjel? Er mit barn dødt?
Jeg så en trækning! Lad os få hende ud.
Tuck, find noget at suge med, et sugerør.
Der er ingen saks.
Jeg tror, vi kan rive den op. Hvis vi niver rigtigt.
Jeg har set det i operationsstuen.
Okay.
- Okay. - Klar?
Sådan.
Sugerør!
- Okay. - Okay.
Okay.
Kom nu.
- Sådan. - Vågn op.
- Kom nu.
- Ja. - Kom nu.
- Ja! - Ja! Sådan!
Ja! Okay.
- Okay. - Okay. Hej.
- Klar? - Ja.
Sådan.
Venner, rektoren er nervøs. Jeg skal bruge en status. Modtager I?
Herrera, kan du give rektoren radioen?
Den nye ambulance venter udenfor. Hvordan har pigen det?
Lægeligt? Helt fint.
Men det er meget at fordøje lige nu, et stor ansvar.
- Ja. - Hun er sej, det er tydeligt,
men kun tiden vil vise, om hun kan klare det.
Det var efter reglerne, at jeg sendte ambulancen væk.
Ja. Okay.
Vær ikke vred, mor.
Vær ikke vred.
Er du okay?
- Har du ondt? - Det var uhyggeligt.
Skat.
Vend din trøje på vrangen, okay?
Ingen behøver vide det.
- End ikke mor? - Specielt ikke din mor.
I ser godt ud i dag, drenge.
- Hej, Edith. Er det hr. Paige igen? - Ja, den stakkel.
Sig til, når han er rask nok til gæster,
- ikke, kære? - Jo.
Jeg kommer forbi til en lille opkvikker.
Og han kan ikke høre en skid, så tal højt.
Okay.
Hr. Paige, vi kommer ind.
Hvordan går det? Vi hørte, du har brug for hjælp.
Vi tager en side af stolen
- og tager den derfra. - Ja.
Beklager. Min godtepose satte sig fast i badestolen igen.
Skidtet er ligesom en dørhammer. Lavthængende frugt.
Sådan går det med alder og tyngdekraft.
Jeg håber, I har en tang med.
Til stolen, ikke mine kugler.
I må være trætte af at komme her.
Nogen falder altid eller får et slagtilfælde.
Der er også en masse brækkede hofter.
- Ja. - Hovedsageligt grundet sex!
Okay.
- Sådan. - Okay.
- Manner. - Den svære del er forbi.
Okay.
En fod.
Har de besøgt dig, siden vi var her sidste uge?
Nej.
De ringede.
Ikke at jeg kunne høre samtalen.
Det bliver garanteret ensomt.
Nu og da.
Flot arbejde.
For et år siden mistede jeg min mand i tjeneste.
Stik armen herind.
Han var også brandmand.
Efter han døde, plejede jeg...
Jeg plejede at bestille mad og sidde udenfor
og vente på buddet,
så jeg kunne tale med ham i nogle få minutter.
For indenfor,
alene på den måde,
er der bare for stille.
Jeg hader stilheden.
Den minder mig om, at jeg er helt alene.
Ikke helt alene.
Edith spurgte om dig, så snart vi trådte ind.
Om hvornår du kunne få gæster.
Så det gjorde hun?
Hvad du sagde før...
Jeg glemmer, at du stadig døjer med det.
Man holder aldrig op. Det bliver bare mindre efter en tid.
De fleste er vel heldige at få én stor kærlighed.
Jeg fik min.
Det er ikke det værste.
Du gik i seng med buddet, ikke?
Jeg vidste det.
Du er altid efter mig, fordi jeg hjælper nogle damer,
når du har ordnet fyren fra veganerrestauranten.
Det var sorgsex, det er noget andet.
Så af ren nysgerrighed,
hvorfor sendte du ambulancen væk i dag?
Det var falsk alarm.
Det er retningslinjerne.
At sende vognene hen, hvor de kan hjælpe mest.
Men du var lidt for ivrig, ikke?
Eftersom dine retningslinjer lod os forløse et barn på badeværelset.
Undskyld mig?
Tænk ikke på det. Mange bliver nervøse første dag.
- Vi har ikke fået talt sammen. - Der har været travlt.
Hvordan føles det?
Som om jeg er leder for en flok uvorne spejdere,
der ikke vil have mig i deres træhus.
Jeg mente at være på kontoret, i stolen.
Jeg føler, at han kigger mig over skulderen og dømmer alt.
Tag dig ikke af det, Vic sagde.
Som du sagde, fulgte du bare retningslinjerne.
- Ja. - Det kunne være gået galt,
men mor og barn kom på hospitalet.
Det er det vigtige.
Vi har ikke fået talt om, hvad det her betyder.
Bishop lader til at tro, at vi er oppe og toppes.
Jeg håber ikke, du føler, at jeg gik til min far bag din ryg.
Jeg havde gjort det samme.
Eller måske ikke helt det samme.
Jeg havde måske advaret dig,
før jeg kaldte dig ind på min fars hospitalsstue,
men der er intet galt i lidt venlig konkurrence.
- Venlig? - Absolut.
Hvis man kan kalde det en konkurrence. Jeg er den perfekte kaptajn.
- Synes du? - Absolut.
Hvis du skal bruge flere fif, så sig til.
- Giv mig min telefon. - Det er ikke sund adfærd.
- Fordi jeg følger op? - Gider I dæmpe jer?
Jeg vil bare høre, hvordan Charlie klarede hundedagplejen.
Hører du dig selv tale?
- Ja, jeg hørte mig godt denne gang. - Jeg er enig med Nye.
I holder mig vågen, men jeg er træt.
Jeg forstår ikke et ord af, hvad du sagde.
Jeg tror, hun sagde: "I holder mig nogen, jeg er bræt."
- Det giver ingen mening. - Jeg skærer tænder, okay?
Og hvad så? Jeg skærer tænder. Jeg...
Jeg lærer så meget om dig lige nu.
Du ser ikke mig tage din telefon, når du vil bestille mad.
Hvis du forstår.
Ja, jeg forstår.
- Jeg mener grillsex! - Jeg var med!
- Grill hvad? - Okay. Kan vi sove,
mens vi faktisk har tiden til det?
Han er et barn.
Kaldte du mig et skarn?
Alle enheder. Køretøjsulykke.
Yderligere brandenheder på standby.
Seattle PD er underrettet. Klar til at assistere, 19.
Rapporter status som ankommet, skifter.
Kompagni 19 til central, vi har en væltet tankvogn.
- Tilkald et kemisk hold. - Modtaget, stige 19.
Sender nærmeste enhed, 20 minutter.
Lad os dele os. Hjælp ofrene.
Hughes og Warren, tag tankvognen.
Gibson, Bishop, omled trafikken. Meld tilbage hurtigt.
Montgomery og Miller, tag bilen.
Og Miller, tro ikke, at jeg ikke så, at du sneg dig væk,
- da jeg gav dig skrivebordstjeneste. - Jeg...
Siden af din bil er beskadiget,
og døren sidder fast.
Vi prøver at vride metallet op, så jeg kan få dig ud.
Gud. Jeg vil ikke dø.
- Lad mig ikke dø. - Du dør ikke.
- Hvad er det, Shawn? - Ikke noget, mor.
Der er sket noget. Jeg ringer tilbage.
Du svarede mig ikke om middagen på søndag.
- Tag din nye fyr med. - Mor, jeg må ringe tilbage!
- Han er så flot. - Farvel, mor!
Gud. Hvorfor lagde jeg på sådan?
Sæt nu jeg dør, og det er mine sidste ord til hende?
Shawn! Lyt til mig. Du dør ikke, okay?
Hvis hun ringer, og jeg er væk, så sig, at jeg elsker hende.
Dean, kan vi få lidt modtryk? Jeg tror, vi tager ham ud
- på den her side. - Okay, på vej.
Han må være kravlet ud og faldet.
Vi må få ham på båren og stabilisere ham.
Såret er dybt. Vi kan lægge en skalpvenenål, til vi når vognen.
Her er virkelig varmt.
Der kommer vel en masse varme fra vognen.
Meget varme.
Lad os få ham ordnet i en fart. Jeg bryder mig ikke om det.
Modtaget.
Okay, et godt træk på tre.
- Ja. - En, to, tre.
- Venner! Sluk mig! - Hvad sker der?
- Sluk mig! - Hvad helvede?
Hjælp mig!
- Venner! - Åh gud.
Åh nej.
Få offeret ud af den bil lige nu, og kom væk fra området.
- Kom så! - Maya, tag skummet fra vognen!
Han skal sprøjtes! Sluk lyset på alle vogne!
- Kom så! - Sluk lygterne! Lige nu!
Sluk det!
Åh nej,
- Kom så, Dean. - Nej! Smid slangen!
Det er en ætanolbrand. Vand vil bare sprede den.
Vi skal bruge fluoroprotinskum.
- Jeg har lige brugt det sidste. - Tag radioen.
Sig til centralen, at kemiholdet
skal tage så meget skum med, de kan, hurtigst muligt.
Så kemikalierne i tankvognen...
De brænder klart, usynligt for det blotte øje, men i mørke...
Det er faktisk ret kønt.
Venner?
Lidt hjælp?
Vi er omgivet på alle sider.
- Der er intet... - Vent, se. Der er en åbning.
Hvis vi løber nu, og lige nu,
kan vi måske nå igennem.
Du og jeg kan. Han kan ikke.
Så vi er fanget.
Lad os se, hvad vi har, som vi kan bruge.
- Vi må få dem væk. - Ja.
De har ingen jakker,
- de har ingen beskyttelse. - Det ved hun.
Dæk din mund.
Okay. Der er saltvand, en ispakke...
Blå ild er ikke almindelig.
Det klæber, så hvis det rører os, kan vi ikke trampe det ud.
Med den varmestråling...
Vil det være for varmt til at trække vejret.
Vi vil brænde op indefra.
Det vigtigste er at beskytte dine luftveje.
Vi har en ilttank. Giv ham den. Det beskytter ham.
Hæld saltvandet på ham. Hæld resten på dig selv.
Hvis vi skal holde patienten i live, skal vi også være i live.
Selvom ilden ikke når dem, er det varmt nok til at brænde kød.
- Det ved jeg. - Hvad gør vi så ved det?
Vent! Vi må tænke stort.
Vi har ikke tid. Vi må gøre noget lige nu!
Hvor langt væk er kemiholdet med skummet?
Modtaget. Jeg tjekker.
Så det ikke smelter på hans ansigt.
- Vil det fungere? - Det ved jeg ikke.
Nu kan vi kun vente.
Luften gør ondt.
Hvis vi er forsigtige, kan vi tage et sug og lade det holde.
Tal ikke, træk ikke været... Ligesom vores øvelser.
Okay? Spar vores luft.
- Vil det virke? - Selvfølgelig.
Måske kan vi svinge stigen ind og trække dem ud.
Så får vi afstand til ilden og adgang...
Nej, stigen vil være to en halv meter over dem.
- Vi kan hænge reb. - Til en bevidstløs?
Selvom det ville virke, er der ikke tid.
Der er ikke tid til at debattere!
Jeg prøver! Vi må gøre noget! Bishop, tag fræseren.
Lad os få stigen i stilling og trække dem ud.
Vent! Der må være en bedre måde.
Virkelig? Hvad, Jack? Fortæl mig det!
Jeg ved det ikke. Vent på kemiholdet.
- De er fem minutter væk. - Det er fem minutter for længe.
Det tager for lang tid.
- Gider du træde ind? - Jeg tænker.
Lad mig tænke i et minut.
Du har ret, ikke mere debat.
Jack, vend vognen, jeg klatrer op, og du kører den ind.
Er du sikker? Jorden er varm. Dækkene smelter.
Du kan ikke bare køre igennem noget så varmt.
- Er du vanvittig? - Jeg er i gang!
Sæt dig ind, eller flyt dig!
- Hop på! - Kom så!
Af sted! Tag fat i den anden side!
- Kom nu! Vi må af sted! - Følg mig. En, to, tre.
Hurtigere! Af sted!
Kom så! En, to, tre.
Vend ham. Hurtigt.
- Vi er oppe! - Af sted!
- Jeg så døden i øjnene. - Ja.
Og jeg døde ikke. Jeg...
- Du ved godt, at vi er undersøgt, ikke? - Træk vejret.
Det var utroligt.
Alt var roligt det ene øjeblik og eksploderede i det næste.
Det var næsten bedre end sex.
- Synes du? - Jeg sagde "næsten."
- Kaptajn. - Hej.
Åh gud, far. Jeg er så... Jeg skulle hente dig.
Jeg hørte om tankvognen. Jeg tænkte, du havde travlt.
- Jeg prøvede at køre din far hjem... - Men jeg ville herhen.
Jeg ville ikke sidde i en politibil længere end nødvendigt.
Jeg bad dig ikke om at sidde bagved.
Tak, fordi du hentede min far.
Med glæde. Det ved du.
Hvordan har du det? Vil du have noget?
Jeg har det fint, Jack, tak.
Og jeg er meget stolt af mit team.
I kom i nyhederne.
I alle mine år har jeg aldrig set blå ild på den måde.
Jeg havde nok ikke vidst, hvad jeg skulle gøre.
Og du, ja...
Flot.
Fortæl mig alt. Start fra begyndelsen.
Du ved, at du burde hvile dig derhjemme, Papi.
Nej. Hvad var situationen, da I ankom?
Du skulle have set det. Væltet tankvogn, kæmpe brand.
Vi tror, det var en gnist fra motoren, der antændte ætanolet.
Det var helt usynligt. Man kunne intet se.
Hej.
Tak,
fordi du gav mig den skide tekandesang på hjernen.
Vi så døden i øjnene.
Ja.
Jeg har aldrig været så tæt på før.
At vide at det kunne være forbi nu.
Tuck?
Jeg ville komme og sige hej før skole
og tage imod tilbuddet om at se brandbilen.
Absolut, kom.
Ambulance 19. Eneudrykning.
Mulig tilskadekommen.
- 1647 Grace Road. - Warren,
vil du have én til før fyraften? Og så går vi på druk?
Nej, mit barn er her, så...
Far, laver du sjov?
Det er dit job. Du er nødt til det.
Miller, vent.
Vagten er næsten slut.
Og jeg ved ikke med dig, men jeg er alt andet end træt.
- God første dag som leder? - Skøn første dag.
Vi var et ret fremragende team derude.
Ja. Vi er et ret fremragende team.
Jeg har faktisk intet imod at kommandere med folk.
Tydeligvis.
Bare væn dig til det.
Mig?
Væn du dig til det. Jeg leder næste vagt,
og jeg er ikke blød ved dig, fordi du er dig.
Det bad jeg dig ikke om.
- Hvor godt et team vi end er. - Okay.
Okay.
- Så kom an. - Det skal jeg nok.
Det skal jeg nok også.
- Bare gør dig klar. - Jeg er klar.
- Nej, du er ej. - Til hvad?
Mig. Der knuser dig.
For at bekæmpe enhver brand må man gå direkte til den.
Se den i øjnene.
Lad den ikke skræmme dig.
Men hvad gør man, når man går ind i blinde?
Mit yndlingssted til dagdruk
er en lille kælderbar lige uden for hospitalet.
Det sted kender jeg godt.
Det er lejligheden. Naboerne hørte skrig og blev bekymrede.
Intet problem. Vi går ind. Brandvæsnet!
- Vi er lige udenfor. Hører du? - Ja.
Vores retningsligner siger: Følg reglerne, hold dig til væggen, og tænk dig om.
JJ?
- Hun er vist faldet af stigen. - Ja,
Jeg prøvede at nå den alarm, du sagde, du havde lavet.
- Jeg havde lavet den. - Hovedskade.
Hun ramte nok bænken på vej ned. Kan du trække vejret?
Find dit anker.
Lad det vejlede dig.
Jeg reparerede den helt sikkert.
Men sommetider har man kun sine instinkter.
Miller, hvad er der?
Vi er på øverste etage, ikke? Er der et loft?
Det er nærmere en skunk.
Hvad i...
Hvad helvede?
Brug dem hellere...
- Det er ikke godt. - Ja, vi må ud.
- Hvad? - Lige nu!
Hvis du vil slippe ud i live.
Oversat af: Anders Langhoff