Herrera – jag behöver rapport.
Nej, jag måste in!
- Hjälp honom! - Fort.
När kommer förstärkning?
- Pappa! - Vad kan vi göra?
Herrera?
21 TIMMAR TIDIGARE...
BRANDKÅREN SEATTLE
Bra jobbat därute, 19!
- En imponerande återkomst, Beckett! - Tack, kapten. Kul att vara här.
- Allt bra? - Ja.
- Du ser inte ut att må bra. Vad är det? - Jag behöver inte din hjälp.
Sluta be om ursäkt! Jag bryr mig inte om att du fick ihop det med Kate.
Det var bara en kyss.
- Vi hade gjort slut. - Nyss.
- Jag är bara vikarie. - Det här är inte en dokusåpa.
Ingen här är perfekt. Tillbaka till jobbet nu.
Det verkar bli en sådan där dag.
- Det är fullmåne. Du vet vad det betyder. - Alla knäppisar kommer fram?
- Det kanske blir lugnt. - Nej.
- Kom igen! - Säg aldrig L-ordet högt.
Då så, 19. Spänn fast er.
"Utrustad med sjukvårdsväska, mat och filtar,
är Hughes duktig på att bemöta folk som situationen kräver."
Du är berömd, Hughes.
Crisis One räddar liv!
Vad bra.
Va? Inga knepiga men rara ömhetsuttryck?
- Jag försöker bara jobba. - Jag förstår.
- Det är bäst att jag går. - Okej.
Vad är det? Du brukar berätta allt för mig.
Hela mitt liv bygger på att döma folk orättvist å dina vägnar.
Du skrattar inte ens åt mina skämt.
- Vad ska jag göra? - Inte vet jag.
Du skulle kunna prova släcka en eld.
Försöka vara mogen. Jag gillar det, men jag accepterar det inte.
- Seriöst. Kate? När, var, hur, varför? - Jag mår bra. Tack för att du frågar.
- Du mår inte bra. - Jo.
Vic! Du mår inte bra!
Var är blöjorna, Maya?
Maya?
Maya? Liams blöjlåda är tom.
- Vad har du på tröjan? - Kiss. Lådan...
Jag beställde bambublöjor på Prime. Kartongen är här någonstans.
Kan du...?
Maya? Maya?
Maya?
Du vet att han inte kryper än på länge.
Så vad vi behöver just nu är en blöja, tack.
Förlåt. Jag vet för mycket.
Jag ser faror överallt.
- På en utryckning så... - Snälla! En blöja innan han kissar igen.
Jag vet. Jag vet.
Jag vet. Det suger.
- Hej! - Hej!
Snälla, fria inte.
Jag gör det inte varje gång vi ses.
- Jag ska påminna dig. - Ja.
Jag tar mig inte ens till kontoret.
- Så jag jobbar härifrån. - Ja. Det...
- Ville du träffa mig, chefen? - Kom in, Herrera.
Okej. Då kör vi.
GIFT DIG MED MIG?
Vi ses.
- Jag har ögonen på dig. - Ja. Och jag på dig.
Tack så mycket.
- Är det där larm? - Jag är rädd för det.
Det är personalbrist överallt, så var smart.
Spara på resurserna så mycket det går.
- Uppfattat. Vi ska vara redo. - Bra.
Som kapten vet du att du representerar hela brandkåren?
Naturligtvis.
Varför cirkulerar det då en video av dig då du skriker åt demonstranter på Pride?
Med all respekt, de kom dit för att skapa problem.
Och du nappade. Du gav dem reaktionen de ville ha.
Videon har setts tusentals gånger. Du var uniformsklädd.
- Jag står alltid upp för vänner. - Jag hör dig.
Men du har en fot kvar i omklädningsrummet.
Ju fortare du accepterar kaptensrollen, desto bättre. Och en sak till:
Vi står inför budgetnedskärningar. Personal måste friställas.
Friställas? Jag trodde...
Du måste skära ner stationens budget med tio procent.
Utryckningar
Efter Gibson kan jag inte förlora någon mer.
Nedskärningarna händer snabbt.
Så om du vill göra trollkonster är det bäst att sätta igång.
Det är allt, Herrera. Tack.
Stege, brandbil, sjukvårdsbil 19 behövs på Seattles reningsverk
vid 1701 Holdsworth Boulevard.
SJUKVÅRDSBIL
- Lukten sitter kvar i håret för alltid. - Hoppas vi aldrig kallas dit igen.
Kan någon spola av den mannen?
Säg att vi har en video av honom i avloppsröret?
Jättekul. Skämta på, bara.
Ja. Kom igen!
- Var lite schysta mot Ruiz. - Nej.
Vi kan inte ge honom mer skit.
Uppställning, allihop.
- Nej, nej! - Jo.
- Okej. - Det har varit en intensiv dag.
Men ni ska få revisionsuppgifter av mig snart.
Jag behöver en full inventering av utrustning på mitt skrivbord i dag.
- I dag? - Till i morgon bitti. Det var allt.
Oj!
Okej.
Så här brukar det inte kännas efter en samling. Något saknas.
Det är väl för att Herrera inte peppar oss efter.
Snälla gå. Du stinker.
Eller hur?
Det är inte ens det värsta.
- En jul gjorde vi 36 utryckningar. - Trettiosex?
Ja. Alla idioter med förlängningssladd och julgransljus tände eld på sina hus.
Brandbil 19 behövs vid 441 Dobbs Road.
Vilken dag! Akuten är alltid galen vid fullmåne.
En gång försökte en kille i varulvsdräkt äta någon.
Det finns inga vetenskapliga bevis för månens inverkan, men läkare vet bättre.
- Och din konstigaste arbetsdag, Hughes? - Det är en dimma.
Jag erkänner att det är jobbigare nu.
- Jag är lite rostig. - Ja, jag är värre än Plåtmannen.
Men vi är kvar, eller hur?
Erfarenhet är också bra. Eller hur, Hughes?
Hughes?
- Har du en minut? - Ja.
Jag vill inte skvallra. Men Warren har kämpat för att hänga med.
- Jag vet inte om det är ryggen... - Tack, men han är klar för tjänst.
Koncentrera dig på inventeringen bara.
- Ja, men... - Jag hörde dig.
Uppfattat, kapten.
- Hej! Får jag fråga en sak? - Om det går fort.
Gäller det budgeten? Jag undrar om du har hört något om Naloxon-initiativet?
För vi ryckte ut till över 4 000 överdoser...
- Det är mycket byråkrati i vägen. - Finns det någon väg förbi...
Hughes, jag har fullt upp i dag. Sköt din del bara, tack.
Crisis One till Omak Bridge.
Kom, Wiggins! Ta med en sele, det kan vara en hoppare.
Hej!
- Beckett. - Ja?
Den här är nog din.
Jösses.
Mod är att vara rädd och göra det ändå.
Nej, jag gav den till dig.
Jag tog bara hand om den åt dig. Välkommen tillbaka.
Om du behöver något hoppas jag att du kommer till mig.
Detsamma, Ruiz. Tack.
Ren och fin igen.
- Powell? - Jag gömmer mig för Herrera.
Jag ska inte störa.
Du kan väl hoppa in så ser vi hur långt vi hinner före nästa utryckning.
Det här är bara ett jobb. Vad hände med att ha kul, Theo?
- Du tar allt så allvarligt. - Borde jag vara som du?
Jag gillar mitt liv.
Jag är fri. Jag jobbar färre timmar och hinner extraknäcka.
Vänta.
Jobbar du för privata företag? Som de som hoppar av utbildningen?
Nej, det här är ett nytt. De betalar storkovan
för att locka till sig erfarna brandmän och sjukvårdare. Lönen är galen.
Kolla upp det.
Ja.
Jag tror att jag trivs där jag är. Jag hör hemma på 19.
Är det vad vi kallar henne nu?
Okej. Lycka till!
Pojkscout.
Herrera har väl sina skäl. Men revisionen kunde inte komma olägligare.
Det måste vara något på gång.
Kaptensjobbet gör alla till idioter.
Ni var säkert idioter innan ni blev kapten...
- Jag skulle vilja se dig försöka! - Som att ha vildkatter i koppel.
Jag är glad att det inte är mitt jobb.
Hur förberedd man än är påverkas man av pressen.
- Jag var irriterad, fick jag höra. - Och jag ett riktigt svin.
- Va? - Aldrig!
- Nej! - Verkligen?
Kul att någon hinner äta.
- Jag gör jobbet. - Revision nu.
- Ja. - Fixar det.
Stege 19, brandbil 19, sjukvårdsbil 19 från fält till 1322 Stangland Avenue.
Jag tar en att äta på vägen.
Det behövs inte.
- Tänk att han somnade så snabbt. - Jag vet...
Jag förstörde det.
- Men ge honom en minut. - Men han gråter.
Han lär sig aldrig att lugna sig om han inte får utrymme.
Han är bebis. Han behöver känna sig trygg.
Ja, men att få gråta några minuter på en trygg plats gör honom stark.
Jag läste om något som kallas "det första såret".
Barn som skiljs från sin biologiska mamma kan påverkas för livet.
Spädbarn vet. Om vi inte försöker förstå kan det orsaka problem.
Jag tycker att vi borde överväga nära föräldraskap.
Okej, min älskade.
Jag förstår att du försöker få kontroll över allt som kan skada Liam.
Men du kan inte samsova bort hans förlust.
Jag har varit så orolig över att han ska kvävas i vår säng att jag knappt sovit.
Snälla, mammina. Vi måste få sova.
Maya!
Ring så fort du hör något.
Brandchef Ross.
Jag har redan skickat fler resurser.
Alla Fremont-enheter är aktiva.
Ja, jag vet.
Vi gör vårt bästa. Tack.
Det är Herrera, vi behöver två sjukvårdsbilar
till spårvagnen som spårat ur.
Vi har två krossade fordon
och en motorcyklist som sitter fast under spårvagnen.
Det är så...
Vi ser otrolig blodförlust.
Ross till Herrera. Vi har begränsat med sjukvårdsbilar. Om...
Om du kan bekräfta överlevare begär jag fler resurser.
Jag är vid en av bilarna och vi försöker få ut det som går av föraren.
Vi misstänker att det fanns passagerare, men har inte hittat dem.
Det här är Montgomery. Jag hittade en av passagerarna.
De är 35 meter ner på vägen. Följ spåret.
Vi har kroppar här också, kapten. Två barn med allvarliga krosskador.
De är...
De är borta, kapten.
Begär tidpunkt för döden.
Nej! Inte mina barn!
Var är min man?
Mamman är illa däran. Medicinsk assistans behövs.
Snälla, var lugn så jag kan hjälpa dig.
Snälla, var stilla.
Jag behöver hjälp här! Nu!
Stanna...
Kom igen. Stanna hos mig.
Vi behöver lakan att täcka barnens kroppar med.
Herrera till Ross, hjälp behövs inte mer.
Vi har en överlevare.
Underrätta polisen och coroner. Vi har flera dödsoffer.
17:51
Det här var ohyggligt.
Vill du att vi avlägger rapport?
Nej.
Nej, ge dem en minut.
Jag...
Jag ordnar samtalsterapi.
Hur är det med dig?
Bra samtal.
Din första dag tillbaka i fält.
Under hela min karriär har jag aldrig haft en sådan här dag på jobbet.
Inget...
sätt att hantera det. Bara helt utsatt.
Det känns som att jag inte har någon hud. Som jag bara...
känner allt.
Jag kan inte se dag två.
När jag först kom tillbaka från kriget kände jag mig malplacerad.
Som om stabilitet och ordning var borta.
I åratal trodde jag att jobbet hjälpte mig hantera saker.
- Egentligen flydde jag. - Hur tog du dig igenom det?
Det här stället. Alla gör sitt bästa.
Deras medkänsla. Deras tilltro.
Deras fåniga små gräl.
Kom igen. Var ärlig.
Kunde du sluta tänka på det när du var borta?
- Nej. - Inte jag heller.
Jag visste det inte då, men jag behövde vara här.
Jag hoppades att det inte var så.
Sjukvårdsbil 19 till 631 Tremaine Avenue.
- Vänta här. Jag pratar med Herrera. - Vi kan inte undvara någon.
Inte i kväll.
Jag anade inte hur ofta föräldrar måste tvätta.
Tvätten förökar sig i maskinen.
- Du bajsar rätt mycket, eller hur? - Ja, det gör han.
- Får jag fråga en sak? - Ja.
Har idén om nära föräldraskap något med din bror att göra?
- Det låter långsökt. - Om er pappa hade varit lite mer...
- Jag har redan gått i terapi, tack. - Jag försöker bara förstå.
Jag orkar inte. Ska vi prata om din pappa?
Varför är du så defensiv? Vi är inte våra föräldrar.
Jag vill inte leva i skuggan av deras misstag.
Du oroar dig så mycket över Liam att jag tror att du ska kväva honom
genom att tvinga på honom din osäkerhet.
Jag måste vara ifred.
Vart ska du, Maya?
Efter 18 utryckningar orkar du boxas?
- Ja. - Jag måste börja dricka smoothies.
Vänta!
När station 23 stängde, gick ni igenom revisionsprocessen?
- Den stängde för fort för det. - Ja.
Tror du det är nedskärningar? När du var ställföreträdande chef
- hur bestämde du vilka som fick sluta? - En del flyttade, andra gick i pension.
- Vi letade efter överflöd av... - Biträdande brandkaptener? Ja.
- Bishop och Herrera utbildade sig ihop. - Ja, och du klarar dig.
Vad menar du med det?
Jag har inte brandchefen i min ringhörna.
Kapten.
- Jag ska fortsätta med inventeringen... - Nej, det är lugnt.
Vad är det?
Oss emellan, något förändrades mellan Ross och Osman, inte sant?
- Jag vet att vi inte alltid delar allt... - Andy, den här gången vet jag inte.
Jag lovar.
Uppfattat.
Hur går det för dig?
Du behöver inte göra så. Jag förlorade dig i separationen.
Uppenbarligen...
Herrera är ilsken, se upptagen ut ifall att hon kommer in.
Jag gillar inte det du gjorde mot Vic.
Men jag kan inte kritisera.
Säger den mest fördömande personen här.
Det är komplicerat.
Du kanske inte är den enda.
- Vad ska det betyda? - Att jag var otrogen mot Eli
- ganska nyligen. - Vic och jag hade i alla fall gjort slut.
- Hade ni? - O ja.
- Hade ni? - För fem minuter sedan.
- Fem minuter? Wow. - Ja.
Fem minuter är fräckt. Hitta någon du inte jobbar med nästa gång.
- Fräckt? - Fräckt.
- Säger din brittiska pojkvän så? - Ja.
Nej, han är väl ditt ex nu?
- Ja, det... - För tidigt.
- Vi måste vara bättre. - Jag försöker, men ni gör det inte lätt.
- Jag tar bara något att äta. - Jag ska gå nu.
Utryckningar
Ja.
Jag har gjort Sullivan till utryckningsledare.
- Då är vi redo för separata larm. - Bra. Tack.
Chefen. Vad hände med borgmästarens överenskommelse?
Ibland blir man tvungen att hänga med på tåget dit det åker.
Jag var där när överenskommelsen gjordes.
Han lovade Montgomery att öka budgeten.
Jag såg er skaka hand på det.
Är Osman den enda politikern som inte håller sina löften?
Ingen av oss får vara så naiva.
Vi gjorde uppoffringar. Vi gjorde allt rätt.
Och nu kan du inte ens berätta varför vi drunknar
och min personal kämpar för sina liv?
Det är inte jag som tvingar på dem en revision i dag, Herrera.
Du är smart. Du vet hur många biträdande kaptener du har.
Du vet vad som kostar. Du är rädd att fatta svåra beslut.
Jag är inte villig att offra andra för min egen vinning.
Du är trött och det är en hemsk dag.
Så jag låter det där gå.
En gång.
Men oavsett när rapporten är klar,
måste du lära dig att sätta gränser med personalen.
Och Herrera...
Tala aldrig så till din chef igen.
- Du kan gå. - Uppfattat.
23:08
Warren! Nu räcker det.
- Erkänn att du är skadad och sluta. - Lägg av nu!
Din rygg försätter oss i fara!
- Säg det igen! Kom igen! - Det räcker!
- Din rygg försätter... - Nog nu!
Gå din väg, Montgomery.
Warren, kom hit!
Jag trodde hon skulle hålla tal.
Var uppriktig nu.
- Vad är det som händer? - Jag mår bra.
- Jag har ingen vikarie för dig. - Du behöver ingen.
- Avsluta revisionen. - Ja, kapten.
- Galen dag, va? - Ja.
Allt bra? Ingen skada skedd.
Jag bryr mig inte längre.
Du satte stopp för hans lidande.
När vi först träffades gick du mig verkligen på nerverna.
Jag tyckte du var ytlig och uppmärksamhetskrävande.
- Tack? - Men nu tror jag du har en poäng.
Det är nog skönt att inte bry sig om något annat än sig själv.
- Det är som att du är död inuti. - Hoppsan.
Tack.
Gud, ge mig sinnesro att acceptera...
Anonyma Alkoholister
Du, Beckett...
Ursäkta?
Inga problem. Ni är...
Gud, ge mig sinnesro att acceptera det...
Var har du varit? Jag ringde och ringde!
Jag tog en promenad. Men du ringde inte...
- Telefonen är död. - Så lägligt.
- Stick inte bara när det blir jobbigt! - Det var bättre än alternativet.
Jag har ifrågasatt alla mina beslut.
Tänker du uppfostra barnet med mig eller vara deltidsförälder?
- Tyst, Carina! Grannarna hör. - Jag bryr mig inte!
Jag bryr mig inte. Jag vill gräla!
- Det är låst. - Nej.
- Jo. - Jag låste inte.
- Har du nycklar? - De är därinne.
Nej, nej.
- Vad är det? - Är det sant?
- Vi saknar den hydrauliska avbitaren. - Efter utryckningen?
Vi var omgivna av evakuerade och...
- Någon måste ha stulit den. - Fullmåne.
- Vad händer? - Hydrauliska avbitaren är försvunnen.
Vi ska inventera efter varje utryckning.
- Det var väl du, Ruiz? - Jag hjälpte Warren med sjukvården.
Då var det du, Montgomery.
Nej, jag släckte bränder och kompenserade för...
Nej, nej, nej!
Ta inte tillbaka det, som din borgmästarkampanj.
- Lugn nu. - Vet du vad, Ben? Du är ett problem.
- Gör ditt jobb istället för att klaga... - Då skulle jag märka
att du glömde låsa när du lade tillbaka avbitaren?
- Lugn nu! - Nej! Sluta! Ruiz!
Sluta medla. Du är inte vår barnvakt.
- Du är inte kapten! - Stopp!
- Jag vet inte vem som stal... - Vem stal vad?
Kapten. Jo, vi tror att någon stal den hydrauliska avbitaren.
- Den är... - Du skojar.
Här sliter jag
och vänder på slantarna för att hitta ett mirakel som ska hålla ihop oss.
Och så tappar ni bort ett av våra dyraste verktyg?
Jag försöker rädda era jobb!
Sullivan, ring och försök låna avbitare, för om det blir utryckning utan...
Full utryckning till restaurangbrand på 1622 Willitston.
- Vänta! Var är Hughes? - Ruiz, sätt fart!
Han slutade gråta. Han lärde sig väl att lugna sig.
Eller så tror han att vi övergav honom.
Kom igen!
Nödväskan har en kofot.
Min bil är låst.
Men är din bil låst?
Ja. Jag är gift med Maya Bishop. Min bil är absolut låst.
Intressant.
Inte ett ord.
Pappa! Pappa!
Vänta, pappa!
Snälla! Pappa är kvar därinne.
Någon mer? Kunder? Personal?
Nej, det var bara vi. Pappa var i köket. Jag vet inte varifrån explosionen kom.
Jag hörde inte pappa.
Okej. Jag behöver Beckett och Sullivan på släckning.
Hitta orsaken. Ruiz, Montgomery på räddning.
Powell, stäng av yttre gasledningen.
Wiggins på sjuk...
Wiggins och Powell, ni är med Green.
Gå. Ni har era order.
Då börjar vi.
Sträck på dig nu.
Du ljög för mig.
Stå här och var redo att bistå med sjukvård.
Börja med patienten där.
- Kapten, jag... - Gör det.
Jag kan hjälpa er här.
Gasledningen har spruckit!
Kapten, vi hittade källan!
En trasig gasledning sprider elden i köket.
Har du stängt av gasen?
Nej. Vi försöker, men ventilen sitter fast.
Kan vi försluta röret?
Vi behöver den hydrauliska avbitaren.
Jag hörde bankande från frysdörren.
- Hjälp! - Jag har en plan, kapten.
Om elden kan släckas kan jag använda en träplugg till röret,
så sågar vi av gångjärnen utan att slå gnistor.
Uppfattat. Sätt igång med planen.
Är någon där?
Spruta, Beckett! Nu!
Var är min son? Är han okej?
Din son är okej! Vi kan snart få ut dig.
Tack. Jag kan inte andas. Dörren öppnas inte.
Ruiz, din tur.
Kapten, brandorsaken är...
Ta skydd, allihop!
Vad var det?
Pappa!
Ruiz? Montgomery?
- Pappa! Jag måste in! - Det går bra.
Alla är okej. Elden sprider sig och vi kan inte stänga röret.
Vi hittade ägaren i frysen. Dörren sitter fast. Syret börjar ta slut.
Herrera, har du kontroll på läget?
- Vänta. - Hjälp honom!
- Få ut honom! - Pluggen sprack i röret.
Låt mig prova en större.
Vi måste följa protokoll och avvakta tills hjälp kommer.
När beräknas förstärkning med hydraulisk avbitare?
Mannen har syre för fem minuter.
Vad ska vi göra?
Hjälp honom, snälla!
Lever pappa?
Varför är inte branden släckt?
Vi har en gasbrand som sprider sig.
Det är trångt.
Ventilen är trasig och utan verktyg kan vi inte försluta röret.
Enhet 15 är nu på väg, beräknad ankomst två minuter.
När de anländer drar ni er ut och ger dem utrymme.
Sullivan och Beckett, släckning.
Powell, jobba på ventilen.
Wiggins och Green, hjälp Ruiz och Montgomery
med gångjärnen till frysen.
Uppfattat.
Sir, hör du mig?
Okej. Dra ut dem!
Patienten är nu medvetslös.
- Uppfattat. - Ta i allt du kan, Ruiz.
Brandbil 15 är här med verktyg.
Dra er ut om en minut.
- Kom igen! - Kom igen, Beckett!
Det är du och jag. Vi kan!
Okej. 15 går in!
Förstärkning är här.
Räddningsgruppen evakuerar nu.
Vi är klara, Ruiz!
Nu! Vi är så nära!
Vi är klara!
Kom nu, Ruiz!
Jag dödade er nästan.
Pappa!
Jag vet att jag har varit intensiv sedan Liam kom hem.
Sanningen är...
- Jag är livrädd. - Jag vet. Jag med.
Vi leker en lek.
Okej.
Sanning och rädsla.
Vi måste säga något som skrämmer oss, något sant.
Hela sanningen.
Okej.
Jag är rädd att mitt hjärta ska brista om vi inte får adoptera honom.
Jag kan knappt säga det högt.
Jag vet.
Jag är rädd att Liam ska växa upp i en värld med hatiska människor.
Jag är rädd att även om jag gör allt rätt så kommer jag att förstöra saker.
Jag är rädd att jag ska dö på jobbet.
Och lämna dig ensam med Liam.
Jag är rädd att...
efter sådana här dagar vill du inte ha ett barn till.
- Det behöver du inte oroa dig för. - Säkert?
För jag vill nog fortfarande prova IVF.
- Okej. - Ja?
Ja. Ja.
Förlåt.
Det är okej.
Borde vi?
Ja. Kom hit.
Buonanotte.
Okej.
Nej, nej, nej!
Nej! Herregud!
Herregud!
- Låt det inte hända igen. - Ursäkta.
- Hej! - Hej!
- Vi överlevde visst. - Hör på, Tash.
Allt som händer på brandstationen – är det på grund av oss?
Först har du möte med Osman.
Du får behålla jobbet och vi kan vara ihop.
Sedan ser jag hela arbetsplatsen rasa runt omkring mig.
Är det vårt fel?
Nej, Sully. Allt handlar inte om oss.
- Nej... - Jag räddade brandkåren
från en brandchef som kunde vara mycket värre.
Som inte skulle bry sig om helheten.
Så ja, jag ska fortsätta göra vad som krävs.
Ja, chefen.
Kapten! Kapten!
- Har du en sekund? - Ruiz...
Sådana här dagar är jobbiga, men det fina med det är
att alla kan upptäcka vad de behöver och vad som fungerar när allt verkar kört.
Vad försöker du säga?
Jag kan hjälpa dig med budgetproblemen.
Jag säger upp mig.
Explosionen var inte ditt fel.
- Och budgeten kan fortfarande fixas om... - Kapten.
Du får min avskedsansökan innan jag går hem.
Översättning: Maria Fredriksson