SEATTLE BRANNVESEN TIL MINNE OM DEAN MILLER
- Så det er ikke noe å gjøre? - Dr. Shepherd var veldig tydelig.
- Det er for farlig å jobbe som brannmann. - Så få en fornyet vurdering.
Yrkesskade-legen har gitt en fornyet vurdering, og han er enig.
- Men jeg kan vel bli bedre? - Du har varige men. Det vet du.
Så jeg er ikke brannmann lenger? Jeg bare...
- Hva nå? Skal jeg... - Vi er her for deg, bare på en annen måte.
Jeg er lei for det.
Jeg har skapt mye hodebry for Miranda.
Men hver gang jeg har byttet karriere, har jeg blitt skarpere og lykkeligere.
En jeg kjenner, ødela kneet og ble lærer. Det beste som har skjedd ham.
- Hva med en tredje vurdering? Leger sier... - Dere, jeg har det bra. Helt sant.
Hvis du trenger noe...
Nitten, still opp!
Vi er alle knust, men vi har en jobb å gjøre.
Det blir middag for Gibson i kveld.
Montgomery og Hughes er også borte, så Powell, Green og Cutler tar over.
Sullivan, Bishop med Dr. DeLuca på klinikken.
Warren og Ruiz på Krise 1.
- Powell, etterfylling på klinikken. - Jeg vil i felten.
Det er vaksinedag, så enten etterfylling eller kontortjeneste.
Etterfylling.
Det var alt.
Av erfaring, ikke forhandle når du er stasjonssjef.
Ikke gi valg. Gi ordre. Elementær militærkunnskap.
- På stedet hvil, soldat. - Sjef.
- Hei. - Hei.
Kate. Jeg ville prate med deg.
- Det er slutt mellom Vic og meg. - Så vi kan endelig bli sammen.
Jøss.
Slapp av. Jeg kødder.
Men jeg vil fortsatt leke.
-Krise 1 til 10627 Briarwood Drive. - Jeg må gå.
- Takk for at du ble med. - Jeg sa jo at jeg ville bli med.
Du får ikke gå på bar alene rett etter avrusning.
- De er unødvendig. - Blomster hører med i begravelse.
- Man kan ikke drikke blomster. - Hva betyr det?
- Det er visst din første irske minnestund. - Ja. Hva er det?
- Heng i stroppen. - Ikke si stroppen.
- Er dette en minnestund? - Sorg i fordrukken form.
- Onkelen din døde vel av alkoholisme? - Hei! Seany, du ser forjævlig ut.
- Hei. - Hvordan går det?
- Onkel S. - Junior.
- Hei. Er dette den nye kona? Heit. - Nei.
- Nei, venn. Vic. Ikke kone. - Du er i en annen liga enn ham.
Fleiper bare. Hei.
- Hva er det? Du kan ikke drikke blomster. - Hun er søt, men ikke smart.
- Velkommen. - Onkel Jimbo!
Er det der du arvet sjarmen?
- Måtte du komme? - Jeg er stabssjef.
- Jeg må beholde politiets gunst. - Nettverksbygging i begravelse.
Du egner deg ikke for politikk.
- Hei. - Hei. Dette er min...
Eli. Jeg er hans Eli. Jeg kondolerer så mye.
- Faren din var en flott mann. - Han var flott.
- Alle vet at pappa var en pikk. - Jeg liker ham.
Hyggelig å treffe deg, Eli. Travis snakker pent om deg.
Om deg også. Han har god smak.
Stig på.
- Kan jeg hjelpe dere? - Brannvesenet. Vi ble oppringt om bråk.
Ikke noe bråk her. Jeg ser på tv. Jeg liker høyt volum.
Jeg ser at du går i dialyse. Det er rødt og kanskje litt betent.
Jeg kan se på det. Jeg er lege.
- Da slipper jeg å dra på klinikken. - Ja.
- Går det bra med Jack? - Etaten sørger for at han lander på beina.
Bedre enn å lande på hodet. Ingen har humor her.
Det blir travelt i dag. Bare halve problemtvillingduoen i dag.
Jeg finner deg ikke i systemet. Kona pleier å gjøre det. Hun jobber, så...
- Kan jeg få adressen? - Nei. De kjenner meg. Jeg prater med Jack.
- Ja. Hei, Gloria. - Hei.
- Jeg tar over. - Ok.
- Husker du ikke systemet mitt? - Beklager, det er Peggy som...
Det er enkelte... Denne pasienten registrerer seg ikke som de andre.
Journalen hennes er den svarte under den blå esken.
- Alt i orden? - Ja. Nei.
Gloria kan ikke registrere seg.
Hun flyttet fra voldsutøveren og vil ikke ha papirene offentlige.
- Dere kan ikke bare plutselig endre... - Hei. Vi skal videreføre det.
- Det skal jeg sørge for. - Barnepiken min! Hun blør! Fort!
Er barnepiken skadet? Hvor er hun?
- Nei... Vi har kontroll. - Men jeg...
- Greit? - Ja.
Jeg fikk Winston ned fra klatrestativet... Beklager, de er så dramatiske.
Han sparket meg i munnen.
Du fikk deg en trøkk, men det er ikke alvorlig.
- Er du svimmel eller ør? - Litt.
- Du er visst blitt litt solbrent. - Ja, jeg har vært på reise, og...
- Beklager at de bråker sånn. - De er barn.
Å være barnepike er god prevensjon. Jeg skal aldri få barn.
Det sa jeg også.
Ok. Hold gasbindet i munnen, så kommer jeg tilbake.
Jeg har levert anbefalingsbrevet til fosterhjemsøknaden.
- Takk. - Håper vi blir godkjent.
Selvsagt blir dere det. Dere blir gode fosterforeldre.
- Alt bra? - Ja.
Jeg bare... Jeg er bare så vant til å ha Jack her.
I min visjon var han en del av familien.
- Men det blir han ikke. - Vi er fortsatt en familie.
Valper, innta grunnstilling. Jeg kan gjøre dere om til mus.
Mus er bitte små, og de er stille.
Bli med meg. Ta ballongene.
Og ha det gøy.
- Ok. Hva skjedde her? - Det er fra dialysen.
- Fiks et problem og lag et nytt. - Nettopp.
- Mamma, lag egg til meg! - Det er sønnen min, Sam. Lag dem selv!
Hvem er det?
- Han fikser dialysegreia. - Jeg er brannmann.
Slipper du inn fremmede?
- Du har ikke kjøpt egg. - Jeg kjøper i morgen.
Denne generasjonen skjønner seg ikke på penger.
- Og hvem er du? - Jeg hjelper moren din med armen.
Det var ikke det jeg spurte om. Hvem er du, og hva gjør du her?
- Hei. - Hei.
Vi ble oppringt om bråk hos naboen. Har du hørt noe uvanlig?
Ja. Jeg ringte.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Den gutten hisser seg stadig vekk opp.
- Hvem da? - Sønnen hennes. Han bor der.
Han er grei noen dager. Han hjalp meg med å tømme bilen en dag.
Men andre dager eksploderer han plutselig.
Forrige uke truet han hunden min med pistol.
Han ville skutt den eller meg om jeg ikke hadde tatt hunden inn. Han er farlig.
- Seany, hva vil du ha å drikke? - Ellers takk.
- Junior! To whisky. - Ren?
Ja. Hvem oppdro deg?
- Du har med rosenkransen. - Nei, dette er en bedekrans. Mala.
Nei. Ikke si at du tror på sånt vrøvl.
Er du blitt med i en sekt, eller praler du foran kjæresten?
- Ikke kjæresten. - Synd. Hun ville laget pene barn.
- Whisky til alle. - Gutten sin.
Takk.
- Onkel Sean. - Ellers takk, Junior.
Faktisk... Jeg har akkurat kommet ut av avrusning.
Særlig.
Ja.
Så vi mistet deg faktisk til en sekt. Skål.
Skål for nok et dødsfall i familien, den morsomme onkel Sean er død.
- Skål. - Skål.
Han fridde til meg, på kne i en dam.
Plutselig sluttet det å regne, og sola tittet frem.
- Jeg er lei for det. - Du kunne advart om at typen ble med.
Ja. Han måtte være her på grunn av jobben.
- For Dick. - For Dick.
- Han virker flott. - Det er han.
- Forleden dag. Vi skulle ikke... - Du har rett.
Du virker så lykkelig. Jeg vil ikke spolere det.
Ja.
- Jeg må hilse på tante Celine, så... - Ja. Unnskyld igjen.
- Hei. - Hei.
Jeg må på kontoret. Vil du snike deg ut?
Jeg blir her litt til, men vi ses i kveld.
- Greit. Du kler dress. - Takk.
Er det varmt her? Jeg føler meg syk. Har barna smittet meg?
Du kan få paracetamol mot influensasymptomene, men la meg...
Ble du truffet her også? Du blør på venstre side.
Jeg tror ikke det.
Bishops kone. En dame her sier hun bare vil ha deg.
- Jeg overtar. - Takk.
Da skal vi se på deg.
Jeg vet du vil prate om det. Det ser jeg.
Hei. Hva kan jeg hjelpe deg med?
- Jeg har visst migrene. - Når begynte det?
- Det kommer og går. Det er nok stress. - Hva slags hodepine? Stikkende, dunkende?
- Begge, antar jeg. - Da undersøker vi deg.
- Hva heter du? - Nina.
Nina, jeg har noe til deg.
Kom igjen.
Hun elsker kosedyr, men er enda gladere i å se på andre barn.
- Vil noen leke med oss? Kanskje? - Ja.
- Jeg tror det. - Får jeg holde bamsen?
Blir du med? Ok, da går vi.
- Jeg ser henne sjelden leke sånn. - Kan jeg sjekke pupillene dine?
- Du husker meg visst ikke. - Carina. Kan du komme hit, er du grei? Nå.
Ja da. Et øyeblikk. Unnskyld.
Ja?
Hun har feber og er desorientert.
Har du hodepine, hoste eller pustebesvær?
- Når begynte det? - Vet ikke. Kanskje i går eller dagen før.
- Jeg har jetlag. Dagene går i surr. - Hun sa at hun hadde reist.
Kjæresten og jeg har vært ryggsekkturister i Sørøst-Asia...
Vi må ta på drakter. Dette kan være alvorlig.
Alle må ha munnbind. Med disse symptomene etter hun har vært utenlands,
kan det være noe dødelig og svært smittsomt.
- Og alle kan være utsatt. - Så vær rolig og hent Herrera.
- Vi kan ha en pasient null. - Hvor lenge har hun vært...
- Vent litt. Straks tilbake. - Vi må stenge ned.
- Alle må ha munnbind. - Jeg ringer smittevernavdelingen.
Vær rolig. Ikke få panikk, men vi må stenge ned klinikken.
Det er alt jeg vet nå. Sir, kan du ta på deg munnbindet igjen?
- Dere kan ikke tvinge oss. Jeg må på jobb. - Vi er i gode hender.
De vet hva de skal gjøre om det så er ebola.
- Nei. - Hva?
Jeg kom med hodepine, men kan få ebola?
Barnet mitt har immunsvikt. Er hun utsatt for...
- Ingen sa ebola. - Hun sa ebola.
Vi håper det ikke er noe. Men vi tar alle forholdsregler.
Hjelp meg med å holde alle trygge. Takk.
- Feberen er 39. Hun har fått paracetamol. - Blodtrykket er lavt.
- De spør om hun har røde flekker i ganen. - Hva?
Carina.
FLEKKER I GANEN?
- Jeg skal sjekke. Nei. - Ok.
- Spør om det er noe mer vi skal se etter? - Ok. Ingen flekker. Er det noe annet...
Hva med babyen om vi må i karantene? Han får en annen fosterfamilie...
- Vi tar det problemet når det kommer. - Jeg må spy igjen.
Så du lurer deg inn for å loppe henne? Vil du ha mer gjeld? Leger vil bare ha penger.
Han har rett. Dere er skurker, alle sammen.
Det er mine penger. Han har mistet tre jobber i år.
- Ikke min feil. Det var nedskjæringer... - Alt bra, Theo?
- Du vet ikke hva du prater om, mamma. - Det er alltid nedskjæringer. Alltid.
- Er dere flere? - Partneren min.
Han sjekker bare, for vi fikk melding om husbråk. Men alt virker bra her.
Jeg tilbød moren din hjelp. Gratis, selvsagt.
- Ingenting å ta på vei for. - Tror du jeg er dum?
Jeg er ikke dum. Ingen gir meg respekten jeg fortjener.
Jeg er mannen i huset, for faen!
- Særlig. - Hold kjeft, mamma!
- Jeg vil bare hjelpe. - Jeg vet hva du gjør.
- Jeg gjør ingenting... - Ikke prat som om jeg er en idiot!
Vil du ikke bli behandlet som en idiot, så ikke vær en.
- Jeg ba deg holde kjeft! - Ro dere ned.
Ro dere ned.
Brus.
- Med en miniparaply blir det en cocktail. - Jeg hadde gitt mye for en shot nå.
Seany.
Hei, Grace.
Hvorfor paraplyene? Skiftet kjønn?
- Dette er kusinen min, Grace. - Hei.
Seriøst? Hva...
Det er brus. Tro det eller ei, men jeg er edru.
Gi deg! Blackout-Seany? Prinsen av offentlig urinering?
Rop på elgen-kongen?
Husker du da du hoppet ned fra taket?
- Hvor var det? Det var... - Jeg falt...
Han prøver nok å legge det bak seg.
Kan han ikke le av det, klarer han ikke å holde seg edru.
Jeg har vært edru i ett år. Vil jo ikke ende opp som dem.
- Vent. Går Moro-Gracie på AA-møter? - Nei. Alle følelsene og delingen...
Jeg klarte det selv.
Man havner i mange nok situasjoner, så begynner alarmklokkene å ringe.
Jeg får ikke lenger hente på skolen. Fordi jeg var toppløs.
Én gang.
Takk for at du kom. Det betyr mye for meg. Dick elsket deg,
og jeg var alltid litt sjalu. Det spiller ingen rolle nå. Takk.
Trevor, sett disse på kjøkkenet. Jeg må rydde plass til kaffe og dessert.
- Bare hyggelig. - Takk.
Hei.
- Behandler mamma deg som hjelpa igjen? - Det går bra.
Fin.
De andre barna fikk eget rom. Det trenger mitt også. Blir hun syk...
For et mareritt.
De andre barna var med barnepiken hele dagen. Vi vil ikke at de skal spre noe.
Dere har vært lite utsatt. Jeg vet at dette er en påkjenning...
Nei. Du vet ikke hva påkjenning er. Jeg har et barn med cerebral parese.
Tjuefire timer i døgnet, sju dager i uka.
Det er legetimer, fysioterapi og ergoterapi.
Jeg står opp fem hver morgen, men sover ikke fordi jeg tenker på fremtiden hennes.
Hvem skal ta vare på henne når jeg er borte? Jeg elsker henne sånn.
- Hun må være trygg. Si at hun er trygg. - Ja.
Jeg skal finne et rom til deg og Nina. Kanskje du kan fortelle mer?
- Til vi kan dra hjem. - Ja. Takk.
Herregud...
Dette er en dårlig vits. Du tvang meg ut av skapet bare for å dytte meg inn igjen.
- Det er et spiskammer. - Ja, nettopp.
- Og nå korrumperer jeg deg. - Korrumperer meg?
Ja, jeg...
Da vi møttes, var jeg utro mot Alicia, og du var veldig opprørt og...
- Ja, men dette er annerledes. - Er det?
- Jeg skulle ikke sagt det. Unnskyld. - Det går bra.
Jeg mener det, Emmett. Det går bra.
Bra, Trevor. Kan du hjelpe meg å rydde stua?
- Det er bare kaos der. - Ja visst.
- Alice blir bare verre. - Feberen stiger.
- Og pusten er anstrengt. - Hun er ikke solbrent.
- Alice, kan vi åpne skjorta di?
- Herregud. Hva er det? Hva skjer? - Alice.
Hun har et knallrødt spindelvev-utslett på overkroppen.
Jeg ba deg be hunden holde kjeft!
Hagl
- Kan jeg hjelpe deg? - Nei, jeg bare ser til deg.
Det har du gjort. La meg være.
Krise 1 tilkaller forsterkninger til 10627 Briarwood.
Pappa var beinhard. Det vet du.
Da han brakk foten, dro han ikke til legen. Sånn var han.
- En sterk mann som likte å ha det moro. - Og den moroa tok livet av ham.
- Hva sa du, Gracie? - Bare fullfør talen, James.
Nei, få høre. Del tankene dine med oss. Få høre.
Alle later som om Vinny ikke forlot oss og drakk seg ihjel.
- Han var en slask. Det visste alle. - Ikke bli kjepphøy nå som du er edru.
Faren min tålte sprit.
Ikke kom med en moralpreken bare fordi du kaster klærne etter et par øl.
Slutt!
Hold opp!
Hei! Trekk unna. James, går det bra?
- Ja, det går bra. - Det går bra. Gutten min tåler da litt.
Connie, sønnen din har store sinneproblemer,
- og et våpen... - Han får ikke jobb. Klart han er sint.
Det er lov å være sint, men ikke voldelig.
- Ja. Blåmerkene? Jeg vet de skyldes... - De er fra dialysen.
Dialyse etterlater ikke fingeravtrykk.
Så vi krangler. Jeg presser ham.
Bare sånn tar en mann ansvar. Faren min gjorde det mot brødrene mine.
- Ikke døm oss. - Nei. Jeg har bare sett hvordan det ender.
Man kan søke om våpenforbud om det er stor fare for misbruk.
En "rødt flagg"-lov.
Da inndras våpenet midlertidig til eieren er mer mentalt stabil.
- Vil du innskrenke min sønns frihet? - Nei. Connie, hør på meg.
Mister han besinnelsen og angriper feil person, havner han i fengsel.
- Hvor mye frihet får han da? - Tilkalte du idiotene?
Du er gal!
Skudd avfyrt. Jeg gjentar, skudd avfyrt i 10627 Briarwood.
- Jeg skal vise deg gal. - Legg fra deg våpenet!
- Få kontroll på sønnen din! - Du kan ikke skyte.
Jeg siktet ikke på ham. Han lar hunden bjeffe hele natta. Han må få en lærepenge.
Tror du ikke jeg kan forsvare meg? Mamma er syk.
- Hun trenger søvn. - Legg fra deg pistolen!
Vær så snill.
Ok.
Herregud.
Ro ned, folkens.
POLITI
- Hei. Rolig nå. - Megge.
- Går du på medisiner, Junior? - Nei, jeg tar ikke sånt.
- Ok. Denne får duge. - Hold den.
- Mot smerten. - Ok.
Hva gjør du? Du skal få en tampong i nesen. Sitt i ro.
- En tampong? Seriøst? Så ekkelt. - Kom hit. Sitt i ro.
- Den er ikke brukt. - Junior, smil.
Pappa, slutt.
- Se hvem som ble dame i dag. - Hold kjeft.
Det er mye blod. Vi ringer ambulansen.
- Nei, gi ham en shot til. - Ingen flere shot og ring nødnummeret.
Greit. Ikke hiss dere opp. Jeg skal ringe.
Det går bra.
Ja, vi ga henne antibiotika, men utslettet sprer seg.
Spør om hun har blitt bitt av noe. Insekter, mygg.
Spør om denguefeber. Noen i Irak hadde det.
- Fælt, men ikke smittsomt. - Hørte du det?
Noe?
- Ja, noen bitt på ankelen. - Bekrefter myggstikk.
- Press hånden på ryggen hennes. - Hva?
På utslettet. Trykk med hånden. Forblir avtrykket hvitt, er det denguefeber.
Smittevernavdelingen bekrefter det med symptomene og avtrykket.
- Gjør det. - Ok.
- Ja! - Det er det.
Vi får en test for å bekrefte det. Er det denguefeber, er faren over.
Det går bra.
Vent.
- Hva foregår? Drar dere? - Vi har forhørt oss.
Våpenet ble avfyrt, men det var selvforsvar.
Han sa at hunden gikk til angrep, så han ville skremme den.
- Mens hunden var i bånd? - Uten vitner blir det bare påstander.
- Og du tror på Sam? - Hunden er ganske skremmende.
Han stevnes for å ha avfyrt våpen i et boligstrøk. Med flere vitner neste gang...
Dere vil vente til noen blir skadet eller drept før dere griper inn? Skjønner.
- Connie, kan jeg få prate med deg? - Dra.
- Connie... - Hun ba deg dra. Nå.
Forlat eiendommen min.
Vi drar.
Litt tilbake. Nei, den veien. Den veien. Ja.
Litt mer. Nei. Tilbake og så der, akkurat der.
Ja. Perfekt. Ja. Tusen takk for hjelpen, gutter.
- Og takk for at du kom. - Det var flott.
Jeg må dra.
- Det var godt å se deg. - Deg også.
Vent nå.
Sånn. Jeg pleide å rette på Dicks slips.
- Du skal vite... - Ja, du gjorde ditt beste.
Og han likte deg virkelig.
Du er en bra mann, Travis.
Beklager å hefte dere.
Takk for at dere hjalp oss med å ta alle forholdsregler.
Vær forsiktig.
Alice, denguetesten slo ut positivt. Du blir kjørt til sykehuset.
- Du trenger væske og hvile. - Enn barna? Må jeg ringe foreldrene?
Vi har kontaktet foreldrene. De er på vei.
- Sully, har kvinnen med datteren dratt? - Ja.
Ja.
Hei, kompis. Kom hit. Kan du gjøre meg en tjeneste?
Kan du gi den til brannsjefen? Hun er der inne. Takk.
- Er den til meg? - Ja.
Tusen takk.
VIL DU GIFTE DEG MED MEG? JA - NEI
Ok.
Kan du gjøre meg en tjeneste, er du snill?
Kan du levere den tilbake?
Få se hva det står. Hva står det?
KANSKJE
Jøss.
- Tok ikke Gibson hjelmen? - Trenger noen hjelm, er det han.
Jeg mistrives.
Ruiz, du og Warren må stoppe på veien.
Ambulansen kjører deg til sykehuset.
- De skal kauterisere nesen din. - Kan dere ikke gjøre det her?
- Det må være sterilt. - Hva betyr kauterisere?
- Å brenne, dummen. - De brenner såret, så blødningen stopper.
- Jeg trenger ikke å dra på sykehuset. - Jo, det gjør du.
Ikke vær så ovenpå, Sean. Vi tatoverte hverandre med nål og svipenn.
- Samme greie. - Legg den ned, James!
- Få den. - La ham gjøre det.
- James! - Det er gutten sin. Sånn, ja.
- Opp med den. - Hva foregår? Stopp! Nei!
Hva gjør du? Stopp!
Ikke se!
Ikke se.
Skal du ikke gå på middagen på stasjonen, kan vi spise middag sammen.
Det er ikke det at jeg ikke vil. Det er en plikt ingen hadde tid til, og...
- Jeg lar heller... - Unnskyld oss.
Paramedisinere på vei!
Vi ble oppringt angående en nedstemt brannmann.
- Unnskyld. Andy ringte meg. - Du må legge deg på båren.
Nei.
- Må vi bedøve deg? - Eller legge deg i reimer?
Ok. Men jeg vil ha sirener.
Og jeg vil trykke på knappen.
- Greit. - Falsk sirene.
- Slutt. - Ja.
- Han sa han ville ha sirener. Skal bli. - Ja, de ekte.
Alt bra?
Jeg trodde jeg kunne være en del av familien, men jeg vet ikke helt.
For å bli kvitt en avhengighet må man iblant kvitte seg med personer.
Da føler man ofte sorg over at forhold endrer seg.
Takk, Dr. Phil.
Hvorfor ikke bli med i Krise 1? Jeg trenger en høyre hånd.
- Ok. - Hva er det?
Jeg skjønner hva du driver med. Du prøver å få Beckett til å føle seg inkludert.
Ditt valg.
- For en dag! - Ja.
- Så søt. En fremtidig barnepike? - Ja.
- Dr. Carina DeLuca? Du er stevnet. - Det er meg.
Dæven.
Hva er dette?
Jeg er blitt saksøkt.
- Av kvinnen som var her med barnet i dag. - Kan hun gjøre det?
Jeg var fødselslegen hennes for fem år siden. For noe dritt.
- Hvordan kan hun... Jeg har... - Carina. Det ordner seg.
- Hva er dette godt for? - Det ordner seg. Vi finner en løsning.
Det ordner seg. Pust.
- Hva om... - Jeg... Det går bra.
- Ok, nå? - Nå.
- Nå? - Nå.
- Ja. Nei, jeg ordner det. - Jeg henter jakken min.
Nei, den er i bilen. Kom, vi drar.
- Hei sann. Kan jeg hjelpe deg? - Jeg ser etter Ben Warren.
- Ben er ikke her nå. Kan jeg hjelpe deg? - Nei, bare glem det.
Du er heldig som ikke ble bundet fast. Hei, Connie.
Nei, det... Jeg tar over.
- Hva kan jeg hjelpe deg med? - Etter dere dro, klikket det for ham.
Han sa at han ønsket naboen død.
Jeg vil ikke at han skal havne i fengsel. Han er en god gutt.
Du må ta dem.
Våpnene. For en kort periode. Få dem ut av huset.
Du gjør det rette. Kom hit, jeg...
Jeg skal vise hvordan du søker på nett. Det er veldig enkelt.
Hva mangler?
Salt.
Becketts bestemor fortalte at man kan lage grytestek med øl.
- Men hun lager nok alt med øl. - Høres sånn ut.
- Hvordan var Dixons begravelse? - Grei nok. Det var en begravelse.
Det var hyggelig av deg å dra. Du er bedre enn oss andre.
- Hvordan var minnestunden? - Fetteren kauteriserte nesen med skje.
Så Beckett er den fornuftigste i familien.
Jeg vet nå ikke helt.
Du var dyktig i dag. Under nedstengningen og med barna.
- Takk. - Derfor skal du drive klinikken.
Klinikken vil hindre meg i å slukke branner.
Jeg spør ikke, jeg gir ordrer. Elementær militærkunnskap, sant?
Ja, stasjonssjef.
- Det dufter godt. - Hei!
Gibson! Du kom.
- Kompis. Jeg tar den. - Hei.
- Se hvem som er her! - Hei. Står til?
Beklager. Hukommelsen min er litt... Hvem er dere?
Morsomt. Vi kan spøke om... Jeg kan ikke.
- Herregud. - Få middagen på bordet.
Ok.
- Hvordan visste du at jeg ville stå over? - Jeg kjenner deg.
Nå setter vi oss. Jeg er sulten.
Her.
Sitt her. På enden.
Tekst: Lisa Vilbo