.:: TWA - Your Source Of Quality!::. www.nordicbits.org
Justin Ross Säljare
8 meddelanden från Rhiannon.
Onsdag 3 maj
Justin, vi måste åka!
Justin... Hej, Justin.
Sätt ett alarm på kl. 23 och ett nytt kl. 23.50.
Rhi, klockan är halv sju.
- Rhi! - Jag är uppe!
Justin: Kan du sova om jag bombar din telefon?
Okej, du får väl sova då. God natt.
Kan du sova? Jag kan inte sova...
Jag har träning till 7.
Hej...
Kollar bara om du är uppe.
Hej!
Tack, gumman.
Jag vill att du gör de där ärendena i dag.
- Vet inte om jag hinner. - Ansträng dig lite.
Vi ses!
Hej då.
Jolene! Frukost. Sätt fart!
- Nej! - Vi är sena.
Herregud...!
Jag kan också köra. Jag behöver övningsköra lite.
- Var det spenat i den? - Innehåller antioxidanter, säger pappa.
- Vad mer innehåller antioxidanter? - Din pung.
Pappa säger att det är viktigt, så...
Skärp dig!
Idiot.
Justin, polaren!
Ignorera mig inte.
Oj, förlåt. Tjena, polaren.
- Är allt bra? - Ja, det är bra.
Jag är slut. Jag vill skita i FN-rollspel, men jag måste in på Stanford.
Deras campus är så fint. Och deras maskot är faktiskt ett träd.
- Du söker väl också dit? - Javisst.
Var är Justin?
Vad håller han på med? Han tar dig för given.
Hej! Förlåt för alla meddelanden.
Jag tänkte skriva förlåt, men hade ju redan skrivit så mycket.
Du gillar ju inte när jag ber om ursäkt, så förlåt för att jag säger förlåt.
- Rhiannon... - Ja?
Säg inte förlåt. Jag borde ha svarat.
Nej, du behöver inte skriva varje gång jag gör det.
Jo, det gör jag nog.
Jag kan komma på träningen om du vill.
Det låter inte särskilt kul för dig.
Varför tittar du på mig så där?
Hur då?
- Vad har du mer i dag? - Utöver träningen?
Inget. Inga prov eller så.
Vore det inte kul om vi typ åkte nånstans?
- Efter skolan, typ? - Eller nu.
Är det nåt vi gör?
Det kan väl bli det?
En enastående spelare. Ung, med ett ERA på 1,68...
Så ung är han inte. Han är tjugotre!
- Vill du lyssna på det här? - Ja.
- 18 segrar... - Sätt på lite musik.
- Vad pratar du om? Ska han bort? - 18 segrar mot svagt motstånd...
Kan du den här låten? Varför visste jag inte det?
Nu räddade jag livet på dig!
Kom igen!
Hej.
"Du har ett fint leende."
Det stämmer ju! Bra jobbat, lyckokaka.
Nej, dåligt jobbat. Det är ingen förutsägelse.
- Inte? - "Du ska få ett fint leende", i så fall.
En lyckokaka ska säga något om framtiden.
Eller nåt du inte vet. Som att du har ett fint leende.
Det är bara pappa.
Du pratar aldrig om honom.
Typ aldrig.
Han hade en manisk period för några år sen.
Det är ingen stor grej.
Det visste jag inte.
Jag har inte berättat det för nån.
Inte ens Rebecca.
Det behöver du förstås inte göra.
Ibland vill jag det, men det...
- Jag vet inte... - Vad hände egentligen?
Han kom hem och sa att han blivit befordrad.
Vi gick på nån fransk restaurang för att fira.
Sen gick vi på bio, och...
han betalade sjukt mycket så att vi fick hela bion för oss själva.
- Men han hade inte blivit befordrad? - Nej.
I själva verket hade han fått sparken och fått en knäpp.
Inget rikemansliv. Mamma fick ha två jobb och vi fick nästan flytta från huset.
Och nu får han inget jobb. Han sitter bara hemma och målar ansikten.
Ibland behöver människor ta en paus.
Livet blir bara för mycket.
Men det låter som om du är arg för att han har gett upp.
Jag vill prata med honom om den där dagen och fråga varför -
- men jag vet aldrig vad jag ska säga.
Jag vet inte varför jag berättar det här.
Jag är glad att du gjorde det.
Det känns bra.
Det är din tur. Sätt i gång.
Jag hatar också fransk mat.
Sniglar och croissanter...
Snigel-croissanter... Vad är grejen?
Öppna din lyckokaka, menar jag.
DU HAR ETT FINT LEENDE
Vi ses i morgon.
- Vad är det? - Det blir inte så här varje dag.
Jag vet. Men det kanske kan påminna dig om att du tycker om att vara med mig.
Jag menar att i dag...
Det var den bästa dagen på länge.
I morgon är en annan dag.
Vi låter dagen sluta i en fin tonart.
Okej.
Det där var den fina tonarten.
Din mun smakar mycket bättre när du inte röker.
Det ska jag försöka komma ihåg.
Sätt ett alarm på kl. 23 och ett nytt kl. 23.50.
Hej, Amy.
Tja, läget?
Ursäkta mig... Vi har precis flyttat hit från Washington D.C.
Mamma bad mig ta rygg på nån i skolan, men hon har inte frågat nån.
Jättepinsamt. Får jag haka på dig?
Javisst.
Det här är Amy som kanske ska börja här.
Hej, Amy. Du har valt en fantastisk guide.
- Alexander är ett stort fan. - Rhiannon bjuder på sig själv, menar jag.
Det skulle du vilja, va? Han gillar när jag retas.
- Ska vi fortsätta labba? - Justin!
Justin!
Idrottsläraren är sur för att jag sket i träningen.
- Amy, det här är min kille, Justin. - Drack vi i går?
Nej, hurså?
Vi skolkade och drog till Baltimore. Bara så där. Det var grymt.
Jag får tro på dig, för jag minns inget av det.
- Vilken del? - I stort sett hela dagen.
Det är dimmigt, som om jag vore bakis.
Nu måste jag ta igen tre lektioner och jag ska jobba till tio i kväll.
Så livet suger just nu.
Så du hade en grym dag med din fina tjej och du tycker att det suger?
Vem är hon och vad är det med henne?
Varför bitchar du om det enda som är bra i ditt liv?
Amy! Det är lugnt.
Schyst att snacka. Måste dra.
Glöm inte Steves fest på lördag, Rhi.
Förlåt. Jag tål inte idioter som inte visar uppskattning.
Han är inte sån.
Du förtjänar nåt bättre.
Förlåt. Du hade hår i ansiktet.
Ingen fara, det är lugnt.
Du är väldigt gullig, men jag mår inte riktigt bra.
Alexander, tar du hand om Amy resten av dagen?
- Visst. - Tack.
Jag vill att du spökskriver ett par mess åt mig.
Det första till Abby. Skicka bara några träd-emojier.
Och det andra till Will. Skriv nåt gulligt men taskigt.
Riktigt taskigt, men ändå gulligt.
Kan det vänta tills vi är framme?
- Nej, varför det? - Det är bara lite strul med Justin.
Är det att han är ett svin?
Du har två alternativ. Ett: Gör slut.
Två: Var otrogen. Mycket.
Sjukt mycket, med massor av snubbar.
Som Lindsey.
Mamma är inte otrogen.
- Jag vill inte prata om det. - Okej.
BIBELN
Octavian, Maryland - 37 min.
Sätt ett alarm på kl. 23 och ett till kl. 23.50.
Okej...
Säkert att det är lugnt? Tack. Jag behöver en rejäl fylla.
- Steve, polaren! - Polaren!
- Hej, Stephanie. - Hej, Rhiannon.
Hej på er! Hur är läget?
- Hej! - Hej!
- Justin är där borta. - Tack.
Lägg av... Det där var kasst.
Kasta!
Jag känner inte igen dig. Går du på Octavian?
Nej. Jag heter Nathan. Jag är Steves kusin.
Rhiannon.
Jättefint namn.
- Tack. Jag gillar det inte. - Varför inte?
Alla tror att det är Rihanna, som i "Bitch Better Have My Money".
- Och ingen kan stava till det. - Det är deras problem. Det är vackert.
Tack!
Men tjena! Vem har vi här då?
- Det här är Nathan, Steves kusin. - Hej.
Steves kusin som är gay.
Okej. Tjena.
Du behöver inte oroa dig, Galahad.
Din flickvän, däremot...
Tack... tror jag.
Jag går upp.
Ska vi gå nånstans som inte är upp?
Din kille...
Han dansar inte?
Uppenbarligen inte i dag.
Och...
Varför är du ihop med honom?
För att vi älskar varandra.
Ibland har vi det väldigt bra.
Jag menar... Han är min typ.
Okej.
Och... Vad är din typ, då?
Lång, smal, snygga axlar...
Vad är det?
- Vad är fel med snygga axlar? - Inget alls...
Jag är väl mer av en häck-kille. Men visst, jag fattar.
- När man har sett så många... - Häckar?
Nej...!
Ärligt talat...
Jag gillar inte när en snubbe limmar på min tjej. Även om han är gay.
Förstår det.
Säg åt din kusin Nathan att skärpa sig.
- Han är väl gay? - Vilken kusin?
Man kan attraheras av många fler än man tror.
- Menar du mig? - Vem som helst.
Hur vet du det?
- Förlåt, jag måste gå. - Vi är inte klara här.
Jag ringer mig så att jag har ditt nummer.
Du vill inte ha det numret. Jag får ett nytt nummer i morgon.
Det där är inte Steves kusin! Han är nog inte ens gay!
- Jag måste gå. Jag förklarar sen. - Vart ska du?
Fort!
- Fan heller! - Vänta!
- Kom! - Låt honom vara!
Låt bli våra kvinnor!
- Nycklarna, Rhi! - Nej, Justin!
- Nycklarna! - Nej, du får inte köra nu.
Vem var det där?
Siri? Hallå, Siri?
Har jag nån telefon?
Klockan är 06.29.
En tonåring trotsade utegångsförbudet och skyllde på djävulen.
Nathan Daldry hittades sovande i sin bil vid ettiden natten mot lördagen -
- med trasig bakruta.
Hans förklaring: Djävulen tog honom i besittning.
Han är borta från sociala medier, så jag får lov att söka upp honom.
Varför då, Justin? Låt honom vara. Han är störd.
- Varför snackade du då med honom? - Jag vet inte.
Han var jätteskum i fredags kväll.
I morse fick jag ett mess från ett okänt nummer.
"Om vi träffas på en offentlig plats så kan jag förklara. Kom ensam."
- Herregud... Ska du göra det? - Borde jag det?
Du måste nog. Det här är det häftigaste och läskigaste som nånsin har hänt.
Du är väl ensam?
- Känner jag dig? - Nathan har skickat hit mig.
- Var är Nathan? - Han är här.
På sätt och vis. Alltså inte här, men han var inte där i fredags heller -
- när du trodde att du träffade honom.
- Men det gjorde du inte. - Va?
I dag är jag Megan.
Dagen då du träffade Nathan var jag Nathan.
När Amy var med dig i skolan var jag Amy, och när du var på stranden med Justin...
så var jag Justin.
För jag vaknar i en ny kropp varje morgon.
Alltid nån i min egen ålder, aldrig långt från den förra, aldrig samma två gånger...
Jag kan inte styra det.
Bad Rebecca dig att komma hit? Hon skulle inte berätta för nån.
Jag vet inte varför och jag vet inte hur. Ingen har förklarat nåt för mig.
Det här är första gången jag berättar det för nån.
Jag vet att det inte går nåt vidare.
Okej.
Tack. Det här var ju trevligt.
Men nu ska jag gå.
"Du har ett fint leende." Så stod det i din lyckokaka.
I min också. Du berättade om när din pappa fick sparken, den franska restaurangen...
Sluta. Jag berättade det för Justin, inte för dig.
- Han har inget med det här att göra. - Jo, för det var honom jag var med.
Och nu jävlas han, du, Nathan och Gud vet vem på mig.
Jag vill inte ens veta varför, så sluta bara.
Han pratar inte med dig så här.
Han tillbringar inte hela dagar med dig, som dagen vi hade tillsammans.
Han ser dig inte.
Du vet att det inte var han.
- Det kan inte vara så. - Det kan det visst.
Hej.
Hej! Allt är bra med mig. Verkar det inte så? Jag mår bra.
Så bra.
Ska vi plugga hos mig efter skolan? "Plugga", alltså...
- Vem är Megan? - Jag känner ingen Megan.
Har du berättat för nån om det jag sa om det som hände med pappa?
Jag minns inte ens vad du sa om din pappa.
Allt jag sa i går är sant.
Vad är det? Ska vi ses eller inte?
Jag vill tro dig, men det är svårt.
Kan vi träffas igen?
Skit samma.
Bokaffären efter skolan?
Jag är en timme bort, utan bil. Kan du komma hit?
Hej! Det är jag, A.
Hej.
- "A"? - Han heter James, men jag heter A.
Bara A, som bokstaven.
Jag är fortfarande inte övertygad.
Vem gav dig namnet A?
Jag själv. Jag ville ha ett namn som ingen annan hade.
Vad hade jag på mig när du var Justin?
Allmogeblus och jeansshorts.
- Vad är det? - Vet du vad en allmogeblus är?
Hälften av gångerna vaknar jag som tjej.
Men James skulle säkert klä i det.
Han har helt rätt figur.
Okej...
Vad var det sista jag sa den där dagen?
"Din mun smakar mycket bättre när du inte röker."
Och vad kallade du Justin när du var Nathan?
Va...? Just det, Galahad.
Vem tog över som skolguide när du var Amy?
Alexander.
Du kan ändå ljuga, och bara vara väldigt väl förberedd.
- Eller så talar jag sanning. - Eller så håller jag på att bli galen.
Vem är du? Vilka är dina föräldrar? Byter de också kropp varje dag?
Kan vi gå nånstans där vi är ensamma?
Kanske om du vore en späd cheerleader igen -
- men i dag är du en stor, läskig kille, så absolut inte.
Okej, det fattar jag.
Jag vet inte om jag har föräldrar.
Jag förmodar det, men jag har ingen att fråga.
Så i hela ditt liv har du bara vaknat och...
och försökt leva den dagen åt den personen.
Utan att röra till det för dem, utan att göra avtryck och lämna spår.
- Och du är aldrig samma person igen? - Nej.
Jag kanske ser dem i plugget nån vecka eller nån månad senare -
- om jag är kvar i samma område.
Men när du är nån, är du då den personen eller fortfarande dig själv?
Jag är jag, med mitt medvetande och mina minnen.
Men jag har också tillgång till den personens minnen.
Men inte allt på en gång. Ju längre jag är i nån, desto mer lär jag mig om hen.
- Vilka fler har du berättat det här för? - Ingen, som sagt.
Det låter väldigt ensamt.
Det kan det vara.
Och sorgligt.
Men det är det inte, för...
jag har fått se så mycket.
Jag vet vad som gör människor olika, och vad som gör dem lika.
Jag har sett samma blå färg på 50 olika sätt med 50 olika ögonpar.
Men du får aldrig stanna länge nog att se nånting utvecklas.
Det är sant.
Men jag skulle gärna vilja det.
Om jag visar dig nåt, lovar du att inte visa det för nån?
Kolla mitt Instagram.
Jag har lagt ut bilder alla dagar som jag har kunnat.
På såna jag har varit och sånt jag har sett.
Det innebär förstås en risk. Jag måste radera inloggningen varje kväll...
men det är skönt att ha det dokumenterat.
Det här bevisar ingenting.
Du kan ju bara hämta bilderna från nätet.
Ja, men det gör jag inte. Vänta.
Snälla, kan vi träffas igen?
Jag vet inte. Ja, kanske.
Låt mig få smälta det här först, bara.
Okej.
Hej då, A.
Hej då.
Ville du nåt?
Nej, det var inget.
Hej!
Det är jag.
Minns du mig?
En till som vill retas och låtsas vara djävulen...
Va?
Nej, inte alls.
Jag hoppades på en artikel till skoltidningen.
- Jag känner faktiskt igen dig. - Gör du?
Jag är beredd att prata med vem som helst som är intresserad av sanningen.
Han gjorde nåt med mitt minne, så hela kvällen är suddig.
Men...
Jag minns att jag dansade.
Och sen...
var jag i ett hus som var overkligt litet.
Sen sprang jag för livet.
Jag sa visst till mamma att jag behövde låna en bil -
- för att hjälpa några vänner med en musikal om Jesus.
Det här måste du ta med...
När han var i mig använde han min telefon till att logga in på sitt Instagram.
Jag har sett Satans sociala medier.
Det var läskigt.
Ett register över alla tonåringar som han har besatt.
Får jag se?
Han bytte lösenord innan jag hann spara nån av bilderna...
- men jag känner igen dig. - Vad menar du?
Från en av bilderna från akvariet. Det var du.
- Han besatte dig också, eller hur? - Nej.
Nej, jag har inte varit besatt.
Pratade han med dig när han var inuti dig?
Det räcker så.
Fick du nån bild av hur han var? Hans personlighet?
Jag vet vad han har för personlighet.
Ren ondska. Han är Satan.
Tack.
- Du får inte hota honom, Justin. - Det är inget hot. Jag ska bara säga:
"Nästa gång du snackar med min tjej ska jag hjälpa till att banka Satan ur dig."
- Det är inget hot. - Det är definitionen på hot.
- Är du en ordbok? - Är du en barnunge?
Jag är ingen barnunge!
Du!
- Hur visste du att det var jag? - Jag såg det på din blick.
- Och hon går inte här. - Han går inte här.
Du är inget vidare för hans närvaro.
Jag är inget vidare för nåns närvaro.
Kom.
Du sa att du inte ville paja för nån, så vad hände med Nathan?
Jag behövde få träffa dig. Jag försökte få honom hem i säng -
- men 23.59 tuppade jag av.
- Jag glömde Instagram-inloggningen. - Han tror att du är djävulen.
- Då behöver mänskligheten inte oroa sig. - Precis vad djävulen skulle säga.
Ni dödliga ska alltid vara så misstänksamma.
Allvarligt talat. Varför gör du så här?
När jag träffade dig kände jag nåt som jag aldrig har känt förut.
Jag vill inte förlora det.
Hur kan det vara okej? Jag lät dig kyssa mig för att jag trodde du var Justin.
Jag anförtrodde mig åt dig för att du var Justin.
Han skulle aldrig förstå. Jag vet, jag har varit han.
Allvarligt? Jag känner honom bättre. Han är min pojkvän.
- Du borde inte vara med honom. - Så jag borde vara med dig i stället?
Ja, rent spontant låter det ju som ett alternativ.
Det är inte roligt, A. Det är så skumt. I dag är du...
Kropp och själ är inte alltid i samspel.
Jag ber dig inte att ge Vic en chans, Rhiannon, utan att ge mig det.
Vad minns du från dagen vid stranden?
Att det var jättetrevligt...?
Jag minns också det här.
Får jag fråga dig en sak?
Visst.
Vad gillar du med oss?
- Oss? - Hur vi fungerar ihop, liksom.
Vi fungerar bra ihop för att vi... är ett bra team.
Vi ställer upp för varandra.
Som när du inte lät mig köra full på Steves fest. Det var grymt bra.
Det som hände med den där konstiga snubben -
- påminde mig om att jag skulle kämpa stenhårt för att inte förlora dig.
För att vi fungerar så bra ihop.
Steve var så packad. Bruden han limmade på visade sig vara Stephanies bästis.
Kan du komma till biblioteket i Laurel?
Får jag ta bilen sen, Jolene?
Sånt gillar jag inte.
- Jag ska till biblioteket. - Tönt.
Hej! Jag hoppas vi hinner göra nåt. Jag blev typ tvungen att sno syrrans bil.
Du var lätt att hitta, den enda här i min ålder.
Känner jag dig?
Herregud, förlåt. Jag trodde du var nån annan.
Jag vet inte hur han ser ut. Alltså, det är ingen Tinder-dejt...
Jag bara skojar. Det är jag, A.
- Det var inte roligt! - Det var bara ett skämt.
- Det var inte roligt! - Sch!
- Det kanske var lite roligt? - Nej.
- Snygg skjorta. - Hans mamma köper kläder åt honom.
- Jag gillar den faktiskt. - Han avskyr den.
Jag har varit med om hemskolning förut.
Ibland är det toppen, men det här är rena fängelset.
Och fängelsedirektören är en mamma...
som pratar... väldigt... långsamt.
- Men du fick komma till biblioteket? - Ja, i en timme.
Jag måste ha 50 nya fakta memorerade när hon hämtar mig.
- Då fixar vi det. - Det kan vänta.
Berätta om din dag.
Det var bara en vanlig dag.
Jag har tänkt på dig.
- Har du? - Sch!
- Jösses... - Har du?
Ja, hur var det för dig när du var yngre...
att vara du?
Såvitt jag vet så föddes jag nånstans i Phoenix.
Men familjen jag var hos en dag flög till Detroit för ett bröllop.
- Så jag studsade jag runt i Michigan... - Kunde du inte komma hem till Arizona?
Nej, som sagt så väljer jag ju inte vem jag vaknar i.
Men jag menade...
Hur var det för dig?
Ja... Jag förstod inte att jag inte var som andra förrän jag var typ sex år.
Det som fick mig att förstå var hur folk pratade om morgondagen.
Saker vi skulle göra, platser vi skulle besöka... i morgon.
Som om vi skulle vara tillsammans då.
Det visste jag ju att vi inte skulle vara.
Men när jag sa det var det ingen som förstod. De trodde att det var en lek.
Eller blev oroliga.
Efter ett tag förstod jag att morgondagen för mig är nåt helt annat än för andra.
- Har du aldrig träffat nån som du? - Nej.
Jag söker på nätet, i diskussionsforum -
- där folk skriver om hur de har blivit besatta.
- Det finns en intressant subreddit. - Sch!
- Ska vi hitta lite fakta åt dig? - Ja.
47 - höna.
Hönan ruvar i 22 dagar.
48 - get.
Geten är dräktig i 136-160 dagar.
49 - murmeldjur.
Murmeldjuret är dräktigt i 31-32 dagar.
50 - känguru.
Kängurun är dräktig i 32-39 dagar.
Det blir jättebra. Hans mamma lär bli jättenervös.
Hur gick det för mig?
- Jag vet inte, jag kollade inte. - Inte? Jag tror att det gick bra.
- Det tror jag också. - Vad blir min belöning?
George!
Vad är det för sköka...
- Hon pratar verkligen långsamt. - Stick, bara.
- Säkert? - Ja, stick!
God natt, A.
Men du ser förstås inte det här förrän i morgon, så...
God morgon, A.
Klockan är halv sju, Rhi.
Jävlar!
- Vad är det? - Inget.
Jag ska sköta det här snyggt.
Jag lovar.
Det är Walmart, Nick, inte Yukon. Jag hinner inte. Snälla?
Hej. Är allt som det ska?
Ja. Ha det så bra på jobbet.
Vänta lite.
Kom hit.
Jag har en affärspresentation i Washington på söndag.
Vi kan klämma in lite sightseeing och shopping om du vill följa med.
- Jag vill följa med. - Bra. Ha det så bra i dag.
Jag älskar dig.
Lugn, lugn, lugn...
Förlåt! Det var inte meningen att titta.
- Varför väckte du mig inte? Vi blir sena. - Förlåt.
Vad fan håller du på med?
Siri, sätt ett alarm kl. 23.00.
Du har sminkat dig annorlunda.
Det är snyggt.
- Frukost? - Förlåt, jag glömde helt bort den!
Det är lugnt, jag hatar skiten.
Är allt bra?
Du är bara väldigt snygg i dag.
Dina pungkulor också.
Bli inte till dig i trosorna nu.
Hej...
Vad sexig du är i dag.
- Mer än vanligt. - Tack.
Tack själv för att du är så sexig.
- Ska vi gå hem till mig? - Inte i dag, tror jag.
Jag trodde du gillade det.
- Du har ingen aning om vad jag gillar. - Ursäkta?
Jag följer gärna med dig om du ger mig en speciell dag.
Men trevande hångel i ditt äckliga rum, att se på när du spelar tv-spel -
- och käka McDonald's-mat känns knappast speciellt.
- Men det känns grymt. - Det gör det inte alls.
- Vi har haft en enda grym dag... - Jag är trött på att höra om den dagen.
För att du inte minns den? För att du inte ens var där?
Gör mig en tjänst och prata inte mer med mig i dag.
Har du redan mens igen? Det var bara typ 1,5 vecka sen.
Grattis, du ska inte bli pappa!
Förlåt, jag kunde inte hålla mig.
Snälla, var inte arg på mig i morgon.
Är allt bra?
Ja.
Tack!
- Varför målar du, pappa? - Du brukar aldrig fråga om mitt måleri.
Jag tror att när jag började jobba med försäkringar och slutade måla...
så undertryckte jag saker som jag inte borde ha undertryckt.
Alla år av att göra nåt som inte var jag...
Tog de ut sin rätt?
Ja.
Varför just ansikten?
Det är väl som "skriv om det du kan".
"Måla det du ser."
För mitt inre öga ser jag det här.
Ansikten som tillhör folk jag inte känner.
De bara finns där.
Jag vill ge dem utrymme, låta dem leva...
och finnas.
Jag kan behöva ett nytt ansikte.
Vill du sitta modell för mig?
- Ja. - Menar du det?
Jag var du i går.
Jag försökte bevara dina minnen åt dig.
Jag försökte ändra på så lite som möjligt.
Men jag gjorde en veckas läxor åt dig. Jag är grym på läxor.
Du behöver inte tacka. Okej då, ingen orsak.
Du ska veta att jag inte valde att vara du.
Det skulle jag inte göra ens om jag kunde.
Aldrig förut har jag vaknat i nån som jag håller av så mycket.
Det var den bästa och den läskigaste dagen i mitt liv hittills.
Och det beror enbart på dig.
Din egen, A.
Tre meddelanden från Justin.
- Hej. - Hej! Vad gör du här, gumman?
Jag tror att vi behöver en paus.
Men vi har det ju bra. Vi fungerar ju så bra.
Det gör vi inte alls.
Du ser mig inte. Du vet inte vem jag är.
Ha ett bra liv.
Vad har du för nummer i dag?
Hej.
Skojar du? Jag har aldrig vaknat och känt mig så skärpt förut.
Var är du i dag?
Jag vill träffa dig.
- Vad är det? - Inget.
- Jo, vad är det? - Din hand känns annorlunda.
Din känns som vanligt.
Tack för att du inte gjorde slut med Justin.
Det var ärligt talat inte lätt.
Min morbror är i Kalifornien och han är ändå nästan aldrig här.
Men jag måste hem till söndag eftermiddag för att vara med mamma.
- Det här blir alltså vår helg? - Det här blir vår helg.
Var det där bara för att jag ser ut så här?
För att du är du.
Och till tio procent för att du ser ut så där.
Du minns alltså allt?
Det var som om jag somnade i torsdags och vaknade i dag -
- i en jättemärklig behå, förresten. Tack för det.
Men jag har ändå en massa minnen där du är med.
- Det måste kännas konstigt. - Nej, det är fantastiskt.
Du borde låta folk minnas dig, A.
Du borde lämna fler minnen efter dig. Göra avtryck.
Du är en så intelligent, vacker, snäll, rolig...
- Sak? - Person.
Känns det inte jobbigt längre att jag lät dig kyssa mig -
- och anförtro dig åt mig, fast du inte visste att det var jag?
Du kysser säkert många.
Och blir anförtrodd mycket.
Ja...
Jag har varit många pojkvänner och många flickvänner.
Låter inte det hemskt?
Det låter fantastiskt, A.
Varför just midnatt?
Såvitt jag förstår så får jag 24 timmar på varje ställe.
- Sen blir jag undanträngd. - Undanträngd?
Av dem vars plats jag tar.
När de kommer tillbaka... Det är så det känns.
Och om du gör motstånd?
Det gör jag inte. Det är ju inte min kropp.
Vi har inte kommit dit i grundkursen i paranormal biologi -
- men det kommer nog till våren.
Betraktar du dig som pojke eller flicka?
Ja.
- Vi ses i morgon. - Jag lovar.
Vart tog du vägen?
Om du vill försvinna, så visst.
Men att inte dyka upp när vi ska till D.C. är taskigt!
Jag glömde inte...
Ska jag släppa allt jag gör för familjen och köra tre timmar för att hämta dig -
- från en semester du plötsligt har unnat dig?
Familjen är visst inte allt som du har fullt upp med...
Ursäkta?
Vad fan är det med dig, Rhiannon?
- Jag bara... - Bara vadå?
Jag...
Inget. Det är ingenting.
Kom tillbaka, A.
Kom tillbaka, A. Kom tillbaka, A. Kom tillbaka, A...
Du har blivit avstängd från "/r/Besatt".
Michael! Jag trodde att du redan var uppe. Herregud, vi kommer att missa flyget!
Rappa på, Michael!
Kan du hämta mig?
- För helvete, Michael! - Min familj ska flyga till Honolulu.
Om jag åker dit vaknar jag som nån som inte ska tillbaka hit.
Silver Springs. Det finns ett Target vid motorvägen. Vi ses på parkeringen.
Herregud, vad otränad han är!
- Michael! - Helvete.
- Här är jag! - Michael! Kom tillbaka!
- Sakta ner, men stanna inte! - Jag hör inte!
- Helvete. Stanna! - Va?
- Stanna! Stanna! - Helvete!
Michael!
- Jag tar den. - Jolene slår ihjäl mig.
- Michael! Kom hit! - Kör!
Vad gör du med min son?
Förlåt.
Det var nödvändigt, så du inte försvinner till Hawaii.
- Var var du?! - Jag kunde inte komma.
Jag var ensam, frös och var rädd! Det var en väldig tur att mamma kunde komma.
Hon är fly förbannad och jag kan inte förklara mig.
Förlåt! Jag genomgick en lungtransplantation.
Jag vaknade på kvällen och hade inte tillgång till telefon.
- Allvarligt? - Ja.
- Gick operationen bra? - Jag tror det.
Herregud...
Det känns hemskt att ha svikit dig.
Det var mitt fel. Helgen var en katastrofal idé.
- Så helgen var en katastrof? - Nej...!
Det var underbart också.
Men jag tror att vi måste vara försiktigare.
Ja.
Jag trodde att du hade försvunnit.
Jag skulle aldrig försvinna.
Mer än varje dag, då...
Tror du att vi kan fortsätta så här?
Och inte veta som vem och var jag ska dyka upp härnäst?
Först ska jag nog reda ut det jag har ställt till med för den här killen.
Vi löser det.
Jag lovar.
Konstiga händer?
Inte så konstiga som man kan tro.
Jag är hemskt ledsen för bilen, Jo.
Jag har så dåligt samvete.
Kan jag berätta vad det är som pågår?
Jag är kär i nån som vaknar i olika kroppar varje dag.
Alltid samma ålder, men aldrig samma person två gånger.
I går var det en kille som behövde räddas från föräldrarna.
I lördags killen i pickupen och i söndags en som inte kunde komma till stugan.
Så är det alltså.
Vad du nu har för sjukt polyamoröst fantasirollspel för dig -
- så dra inte in mig i det. Inte min bil heller.
Det är nog dumt av mig, men jag ser mellan fingrarna på gårdagens frånvaro.
- Det får inte upprepas, Rhiannon. - Det ska det inte.
- Var var du i går? - Jag kände bara inte för plugget.
Varför berättar du inget för mig? Vem var typen du var med i helgen?
Vilken "typ"? Vad pratar du om?
Jolene sa att nån snubbe lämnade dig i skogen utan bil. Typiskt typ-beteende.
Vad har alla med det att göra?
Inget, men jag är din vän.
Åtminstone var jag det.
- Hallå? - Är det du?
Ja.
Jag fick ditt meddelande. Oj...
Ja... Jag visste att hon var tungsint.
Jag tänkte rita nåt glatt i en av hennes skrivböcker för att muntra upp henne.
Då såg jag vad hon hade skrivit.
Hon har planerat allt.
Om hennes pappa hittar tabletterna tänker hon köra av en bro.
När kommer pappan hem?
Han slutar på sjukhuset först kl. 05. Han har operation fram till dess.
- Du måste stoppa henne. - Jag kan inte göra nåt.
Det tror du inte själv på.
- Ring hennes pappa! Ring en terapeut! - Det är Kelseas liv, inte mitt.
- Och om hon tänkte mörda nån? - Då skulle jag anmäla henne.
Precis! Vad är skillnaden?
Det vore inte rätt av mig att påverka hennes beslut.
Så du blandar dig aldrig i livet hos dem som du lever i?
- Det kan jag inte göra. - Justin, då? Vad var skillnaden där?
Du.
Om du lämnar henne vid midnatt så gör hon det.
Så du måste försöka hålla dig kvar.
Jag tror att du klarar det.
Du måste också tro på det.
Hur?
Håll emot.
Stannar du hos mig?
Gumman?
Jag behöver hjälp, pappa.
Jag har tänkt på det länge.
Jag är vaken, mamma! Herregud...
Gumman...
Hur mår du?
Jo berättade att du hade sagt nåt underligt till henne.
- Du träffade nån med olika kropp... - Det var ett skämt.
Okej.
Du...
Jag älskar dig, Rhi.
Om du behöver prata så finns jag här.
Pappa...
- Älskar du fortfarande mamma? - Det är klart jag gör, gumman.
Jag tror inte vi kan förstå hur det är att älska nån...
som förändras.
- Läget, slampan? - Dissa inte slampan.
Jag är stolt över dig, Rhi. Slampa på.
Käften!
- Hej. - Hej.
Jag saknade dig i går.
- Förlåt för killarna. Det är mitt fel. - Det är ingen fara. Berätta allt.
Hon har fler möten i morgon.
Psykiatrer, kanske blir hon inlagd. Hon får antagligen medicin.
Jag hoppas att det blir bra. Det kan det nog bli...
- men det är ju hennes liv. - Ja, och du har räddat det.
- Du stannade kvar. - Jag stannade kvar.
Innebär det att du skulle kunna stanna kvar i nån annan...?
- Det kanske jag kan. - Vad gör du i kväll?
Jag ska på dejt.
Inte med dig.
Med hennes kille. Det är deras årsdag. Jag ska nog inte missa den.
Kanske i morgon, då.
Får jag kyssa dig?
Ja.
Hej.
Varför är du vaken så sent? Du har väl prov i morgon?
Jag vet att du och pappa försöker få det att fungera.
Men för varje dag kan ni antingen komma lite närmare varandra...
eller glida isär lite mer.
Okej.
Jag vet att pappa inte är den han var.
Men det är inte du heller.
Alla förändras.
Du har också förändrats.
Så...
Snälla, kom närmare varandra.
VÅGA TÄNKA SJÄLV
DRA DIG INTE FÖR ATT UTFÖRA STORDÅD
DET ÄR LÄTT ATT VARA MODIG PÅ HÅLL
KLOKA MÄNNISKOR ÄR FÄRGBLINDA
VÄNLIGHET I ALLA LÄGEN RÄCKER LÅNGT
FÖR ATT FÅ SINNESRO - GE SINNESRO
Han är fantastisk, Rhiannon.
Nyfiken, snäll och snygg.
Tänk att jag har känt honom så länge utan att känna honom. Han är så blyg i skolan.
Han är inte skapt för high school.
Han är skapt för det som kommer efter.
Han minns vackra saker på ett vackert sätt.
Han skriver och ser, och han lyssnar med varenda del av sig.
Han ser det roliga i människor utan att vara elak.
Ursäkta, jag kan ta den där killen om inte du vill ha honom.
Han pratar om sig själv.
Hej.
- Har du några planer efter skolan? - Det är efter skolan nu.
Vad händer nu? Vart ska vi?
Tror du att du kan vara kvar i Alexander i en dag till?
Jag vet inte.
Du gjorde det ju med Kelsea.
Det var nog lättare.
Hon ville ju inte vara kvar.
Okej.
Jag fattar. Det är lugnt.
Men visst skulle det göra saker och ting enklare?
Rhi?
Hej.
Herregud...! Du är kvar!
Vilken grej!
Jag visste precis vad det var.
- Dejt i kväll igen? - I morgon? Jag behöver plugga.
I morgon...
Oj... Okej.
Värst vad du verkar skolsugen, då.
Tre missade samtal från mamma.
Jag älskar dig.
Och jag älskar dig.
Jag måste hem, annars dödar mamma mig.
Då säger vi så.
Jag kan väl komma in en liten stund...
HAR DEN ÄRAN, ALEXANDER
- Jag ska nog gå nu. - Ja.
Vem glömmer sin egen födelsedag? Är det den där tjejens fel?
- Jag har ju sagt förlåt, mamma. - Du är dig inte lik.
Det kanske är nån tonårsgrej, men jag tolererar det inte.
- Var inte arg, mamma. - Jag är inte arg.
Jag och dina mostrar stod i köket hela dagen för att du ville ha din favoritmat.
Jag är besviken. Det var jävligt själviskt av dig.
Jag ska gottgöra dem.
Du har en familj som älskar dig.
Ta inte det för givet.
- Hej! - Hej.
- Du var inte på lektionen. - Rhiannon...
- Fick du skäll? - Inte så mycket som man kunde tro.
- Rhiannon... - Vi ska väl fortfarande ses i kväll?
Hans föräldrar är borta, så hos mig kl. 20?
Då kommer jag då.
Rebecca!
Äntligen fredag.
Jag har varit en dålig kompis. Förlåt. Jag ska berätta allt för dig.
Jag behöver ingen förklaring.
Bra, för jag vet inte riktigt hur det skulle kunna bli begripligt.
Är du och Alexander ihop nu?
- Ja. - Jag har alltid tyckt att ni passar ihop.
- Har du? - Ja.
Jag är glad att du är lycklig, Rhi.
Jag har träning nu.
Oj! Vad är det här? Sista måltiden?
Första dejten, snarare.
Han är tydligen en hejare på att laga mat.
- Han är en toppenkille. - Jo, jag vet. Det är du också.
Toppen, alltså. Dina matlagningsfärdigheter vet jag inget om.
Han har en familj som älskar honom och som han älskar.
Det är allt jag nånsin har drömt om.
Ja, det är trevligt.
Men det är inte mitt.
Jag tränger ut Alexander ur hans eget liv, och det är fel.
Ju längre jag stannar, desto mer skada gör jag.
Då fortsätter vi som förut.
Vet du Flynn, som jag har matte med?
Honom får du inte bli. Vaknar du som han, ring inte ens.
Flynn går också bra. Det är inte huvudsaken.
Jag kan inte göra det mot nån.
Inte mot Alexander, inte mot Flynn...
- Inte mot dig. - Vad menar du?
Jag har tänkt och tänkt...
Jag kommer alltid att stå i vägen för nån som är perfekt för dig.
- Hur kan du säga så? - För att Alexander är perfekt för dig.
- Han är din typ. - Du är min typ.
Tror du att jag vill leva utan dig?
Tror du att jag nånsin kan bli lycklig utan dig?
I ett liv där du inte är med, där jag bara möter ansikten som inte är ditt?
Bara hör röster som inte är din?
Det är honom du ska vara med.
Han är lång, smal och har snygga axlar.
Han är väldigt smart.
Han är oerhört snäll, intressant och omtänksam på så många sätt.
- Nej! Vi kan få det att funka, A. - Jag vill tro på det!
Du vet att jag vill tro på det.
Men tänk på hur det blir om vi fortsätter tillsammans. Föreställ dig det.
Hur ser det ut om ett år?
Om tio år?
Vad händer med ditt liv om jag är den i världen som du står närmast?
Hur ensam blir du inte...
om den du älskar är jag.
Om du är med mig, men inte kan berätta för nån om mig.
Hur mycket kommer det inte att fjärma dig från din familj?
Hur mycket kommer det inte att fjärma dig från alla du känner?
Och tänk när jag börjar vakna som gifta människor.
Människor med barn.
Tänk om vi vill skaffa barn?
Hur blir det att uppfostra ett barn nästan helt ensam -
- utan att kunna förklara för nån varför du har valt att göra så?
Och vems barn blir det? Blir det mitt barn?
Eller nån främlings, medan mitt barn lämnar dig dagen efter att hon har fötts?
Får mitt barn lära känna sina föräldrar, eller får hon som jag alltid undra...?
Sluta.
De flesta vet att den första kärleken inte blir den enda.
Men för mig är du bådadera.
Säg nåt.
Vi har tre timmar innan midnatt.
Låt oss ta vara på dem.
Och mer?
I vissa medvetanden känns allt dämpat och nedtonat.
I andra känns allt överladdat och ofokuserat.
Som en radio som flackar från station till station.
Svårgripbart.
Och mer?
Jag funderar.
Kommer vi att träffas igen?
Jag måste tro att vi ska det.
Men du måste tro att vi inte ska det.
Vart ska du ta vägen?
Långt bort.
New York...
Chicago, om jag kan ta mig dit.
Nån stor stad med många människor att vara.
Det finns fortfarande saker som jag behöver klura ut.
Gör avtryck, är du snäll. Lämna spår.
Ja.
Det är dags.
Kommer du att minnas det här i morgon?
Jag kommer att minnas allt.
Jag med.
Det här är den fina tonarten.
God natt.
Katie!
Är du vaken?
Katie?
Hej.
Har du fått höra att du har ett fint leende?
Jag säger bara som det är.
Instagram: Aaaaaaaaaa365 Central Park, New York
♪ gör_avtryck ♪lämna_spår
Översatt av: Karl Hårding.
Ansvarig utgivare: Michael Porseryd AB Svensk Filmindustri