EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX!
Bara jobb och ingen lek gör Jacques väldigt tråkig.
-Så i dag får han leda programmet! -Ja! Oui!
Välkommen till Nailed It!
Där tårtorna försöker vara beaux chefs-d'oeuvre.
Men ser gräsliga ut. Gräsliga.
Jag är er värd, Nicole Byer.
Jacques, du är ju inte Nicole Byer.
Jag är Nicole Byer, ska jag ta över?
Självklart, Nicole. Förlåt.
I dag ska tre amatörbagare återskapa proffsiga chokladgodsaker
inspirerade av vår egen chokladmakare och konditor, Jacques Torres.
Moi.
Bagarna tävlar om 10 000 dollar,
och, viktigast av allt, Jacques kärlek och beundran.
Låt oss träffa bagarna.
Jag heter Alpin,
jag är en klassisk konsertpianist och underhållare.
Min personliga anledning till att vilja vara med,
är för att imponera på min idol, ikonen Jacques Torres.
Han är chokladens Wolfgang Amadeus Mozart.
Jag satte i fyra matskedar bakpulver! Nej!
Jag hoppas att han ser att jag är ett bagargeni,
och vill ta sig an mig som lärling.
Jag heter Patricia, och jag är första damen i min kyrka.
Jag har bakat så många pajer och cupcakes till kyrkotillställningar.
Det här är bra, om jag får skryta. Och det får jag.
Jag vill behaga folk så pass att de säger: "Hon la mycket kärlek i det här."
Jag heter Julia, jag är från Detroit.
Vad… Åh, den lossnade. Okej.
Jag är nyförlovad. När jag är gift ska jag lära mig laga mat.
Så nu när jag är förlovad känner jag lite press,
och vill visa min fästman
att jag kan göra en god dessert eller nåt till honom.
Välkomna, Patricia, Alpin och Julia.
I dag handlar det om honom här, självaste mr Choklad, Jacques Torres.
Merci, Nicole.
Tack. Jag är hedrad.
Ett helt avsnitt om min favoritmat, choklad. Det är otroligt.
Jag måste säga det.
Jag hoppas att mästare Torres ska se en gnista av bagargeni i mig
och ta mig som lärling, så att vi kan regera över bagargalaxen tillsammans.
Wow!
Snyggt!
-Otroligt. -Vet ni vad som är otroligt?
Dagens gäst!
Sångare, artist, drottningen av bounce: Big Freedia!
VD FÖR BOUNCE-MUSIKEN
Hej på er!
-Jag älskar att du gjorde så! -Tack.
Ja!
Det är Jacques program, så han har den första utmaningen
i första omgången: Bagarens val.
Den första uppgiften kräver att ni tar en ordentlig titt på er själva.
Fråga er själva om ni har vad som krävs.
Svaret kommer att stirra er i vitögat när ni skapar dessa…
-Nej! -Lägg av!
-Nej! -Chokladklubbor med porträtt!
Det finns inget bättre än en klubba, förutom en med ens eget ansikte på.
De här porträtten görs på en rund, vit chokladplatta
där porträttet målas på fri hand med färg gjord av kakaosmör,
och ramas in av en färgglad chokladsnurra.
Varje färg har en egen smak.
Jordgubb, mint och citrus.
Så ni står öga mot öga med ert eget ansikte. Så funkar det.
Big Freedia, bakar du?
-Jag bakar. -Har du några råd?
Tja… Jag gör inte klubbor, så…
Glöm inte pinnen.
-Okej. -Då så, bagare,
känns det bra med en Jacques-tastisk dag?
-Ja! -Ja!
Ni har 30 minuter, från och med nu.
Följ instruktionerna, va?
Jag måste hitta mintchoklad och…
Herregud.
Okej. Jag borde ha tagit med glasögonen, jag ser inget.
Så, Jacques. Hur skulle du göra de här chokladklubborna?
Först måste de såklart smälta chokladen.
Häll chokladen i en skål och smält den. Tillsätt sedan smaken.
Blanda och häll i en rund form.
Medan det svalnar, gör kanten av modelleringschoklad.
Ta sedan bort formen och måla ansiktet med kakaosmörfärg.
Fäst sedan kanten, så har du en porträttlik chokladklubba.
Målningen kommer nog att ta längst tid.
-Ja. -Det verkar logiskt.
-Det är mycket som verkar logiskt. -Ja.
Sen ser man folk göra det och undrar hur de kom fram till den slutsatsen.
Okej.
Vit choklad.
-Kom igen! -Idag är snabbhet viktigt.
Jag måste jobba så fort som möjligt.
Är man snabb så hinner man göra den fin.
Händer det nåt här?
-Alpin är hetsig. -Jag vet inte hur han funkar.
Oj!
-Jag ser flytande choklad! -Herregud.
Det är en chokladsmältare. Det tar för lång tid. Sätt den i mikron.
Kom igen, då! Bli flytande.
Okej, koppla in prylen.
Smält.
Den är inte på!
Hörni.
Julia ser ut att sätta chokladen på induktionsplattan.
Den värmer för mycket från botten. Det kan bli bränt.
Hon är illa ute.
Julia, du är illa ute.
Eftersom det handlar om Jacques,
intalar jag mig att jag måste imponera på honom.
Så min klubba måste smaka bra. Det är det viktigaste.
Jag har på mig gult, så det blir citron.
Julia, borde du ha glasögon?
Jag borde ha på mina glasögon.
Hon kisar för att läsa…
Jag är… Hörni!
Ta dig till optikern.
Jag vet inte. Kanske för mycket.
Okej. Herre, hjälp mig, för jag vet inte.
När det gäller att göra chokladklubbor, måste Gud visa mig vad jag ska göra
Jag kommer att prata med mig själv.
Snälla Gud. Okej.
Jesus.
Inte med mig själv. Med min partner, Gud.
Gud, jag vet att du är med mig. Det här är allvar.
Jag tar jordgubbssmak.
Det här är allvar. Jag gör så här.
Gjorde jag tillräckligt mycket?
Varför hatar världen mig?
Jag tror att Julia brände sin choklad.
Åh, nej.
-Ja. -Åh, nej.
Jag tar bort lite.
Herre Jesus, ta ratten.
Okej. Kom igen!
Alpin är spattig.
-Alpin, mår du bra? -Nej!
Ja då!
Jag kladdar lite. Herregud, jag måste sätta i smaken. Nej!
Han gör mig nervös.
Åh, nej! Den måste i nu.
Inte så mycket smak.
Nåväl…
Alpin häller smaken i formen.
Eftersom han blandar i formen, blir det inte jämnt.
Vissa delar får för mycket, och andra delar ingen smak.
Herregud.
-Alpin. Hur går det där borta? -Ganska dåligt.
-Jag… -Åh, nej.
Det blir som en Tic Tac. Ni får väldigt frisk andedräkt.
Okej. Nej! Varför rör den på sig?
Okej, dit ska vi gå.
Så ska det se ut.
Tolv minuter kvar.
Okej, det är lugnt.
Jag har inte haft binnikemask.
Men en av mina vänner hade det, och bilden hon skickade såg ut så här.
Inte vackert.
Jag måste göra ett band runt kanten.
Okej!
Maestro, få se om jag gör rätt.
-Nej! Åh, nej! -Det här är för mycket.
Jag är redo.
Oj! Det ser bra ut.
Tack Gud!
Otroligt. Det är inte illa.
Åh!
Jag har choklad!
Ta-da!
Ja!
Tusan också, nu kör vi. Ja.
Vanligtvis när jag målar, är jag bäst på ögon.
Men det här är inte… Förlåt.
Det är inte som att titta i spegeln. Det är som ett spöke.
Hjälp mig här, Herre, för det här är allvar.
Åh!
Jag sabbade näsan. Va?
Det är märkligt att de inte målar ditt porträtt,
eftersom det är ditt avsnitt.
De skulle kanske sabba mig.
Wow.
Jag sätter… Så ja.
Ser det ut som hud?
Ganska bra huvudform. Jag behöver öron.
Mina händer skakar så mycket.
Det här är hemskt!
Tre minuter kvar.
Åh, det är… Det här blir nåt att skratta åt.
Jag älskar henne!
Jag har ingen skönhetsfläck där! Herregud.
Det blir som en impressionistisk målning av mig.
Men hur ska den här fästas?
Jag måste få dit tänderna.
Ja! Drottningen! Kolla!
Kanten är inte på, och den ser klumpig ut.
Hon är jättefin.
En minut kvar!
Sockermassa är ondska.
Kära nån.
Den här måste stå upp.
Jag är rädd att ställa upp henne, men nu får det bli så.
Fem, fyra, tre, två, ett!
Tiden är ute!
Längsta halvtimmen nånsin.
Då så, Patricia.
Det här är porträttklubban som du försökte göra.
Få se hur det gick.
Där satt den!
Patricia, den är lite…
Herregud. Vad hände med ögat?
-Ögat lutar. -Och Patricia… Du är svart.
Ja.
Vad hände med färgen? Den är inte brun som din vackra hud.
-Jag ville, men det funkade inte. -Okej.
Jag är ledsen, Patricia. Solen tog så hårt att du blev röd.
Jag är så ledsen.
Den nedre halvan är bra. Jag ser att det är en näsa, munnen är en mun.
Jag hoppas att smaken är bättre.
-Jacques, låt oss smaka! -Okej!
-Nu kör vi. -Åh, nej. Vi skär i Patricia.
-Tack. -Voilà.
Den är söt och god. Man känner jordgubbssmaken.
-Ja. -Åh!
-Jag äter upp den. Jag tar lite till. -Jag gillar den.
-Big Freedia, vad tycker du? -Jag gillar den. Den är god.
-Ja. -Men den ser inte god ut.
Jag gillar den också. Jag ska äta upp.
-Åh! -Då så. Vi ska se fler klubbor.
-Vi ses! -Tack!
Okej, nu går vi!
Alpin, låt oss minnas porträttklubban som du försökte göra
och se hur det gick!
Där satt den!
-Wow. -Alpin, det är otroligt!
Jag gillar att du inte fyllde i ansiktsfärgen.
Det blir lite abstrakt.
-En impressionistisk målning. -Ja.
Det var mitt mål.
Du ser lite rädd ut med håret uppåt, men överlag ser det häftigt ut.
Tack, Jacques.
-Det är väldigt konstnärligt. -Ja.
-Jag älskar det. -Tack.
-Jacques, låt oss smaka på klubban. -Okej.
Chokladen har stelnat fint.
-Min kära. -Merci.
-Tack. -Big Freedia.
Oj. Mycket mint.
-Jag känner doften. -Jag sa ju det.
Oj!
-Du sa att du gillar mint. -Det är lite för mycket.
-Man känner det. -Ja.
Sen kommer det lite mint. Och så kommer det mer mint, igen och igen.
-Ja. -Och ännu mer, ännu starkare.
-Det är återkommande mint. -Ja.
Mina ögon tåras.
-Men jag har väldigt frisk andedräkt. -Väldigt frisk.
Alpin, det här var ett äventyr.
-Vi ses. -Hej då. Tack, domare.
-Julia. -Hej.
Låt oss minnas porträttklubban som du försökte göra,
och se hur det gick.
-Där satt den! -Julia!
Åh…jösses.
Jag… Vet du, Julia, jag gillar ögonen. Håret är fint.
Från näsan och neråt är det lite skräckinjagande.
Det är kul… Hon stirrar på mig.
Färgerna är rätt. Jag gillar också ögonen.
Jag minns att du började smälta chokladen på induktionsplattan.
-Den smälte. -Så den brändes inte? Det gick bra?
Jag tog bort de bitarna.
-Vi ska smaka och ge besked. -Ja, nu smakar vi.
-Merci beaucoup. -Tack.
-Är de bruna bitarna det brända? -Ja.
Det är som bränt strössel.
-Känner du knastret? -Det är knaprigt.
Sockret har karamelliserats och bränts. Det blir knaprigt.
Men som tur är så maskeras det brända av smaksättningen.
-Jag gillar det. -Eller hur?
Det är som knaprig citrus.
-Kul. -Ja.
Det var jättegott.
-Härligt. -Vi har sett tre fina porträttklubbor.
Det har vi.
-Vi ska utse vinnaren! Nu går vi! -Ja.
Då så. Jacques, vem av bagarna vann den här omgången?
En av er var tekniskt bättre på att jobba med chokladen.
Så, vinnaren är…
…Patricia.
Heja Patricia!
Big Freedia, berätta vad hon har vunnit!
Det finns bara ett sätt att fira dagens vinst.
Du får med dig ett överflöd av choklad från den levande legenden,
-Jacques. -Merci.
Ja.
Du får också den fantastiska, gyllene Nailed It!-bagarmössan!
Perfekt. Grattis!
Ja.
Vi kollar läget med dagens man. Jacques?
Très bien, men vi har mycket kvar att göra.
Ja. Framtiden är omgång två.
LYCKAS ELLER MISSLYCKAS
Har ni funderat på varför Jacques choklad är så god?
Undrar ni vad han har för hemlighet? Undra inte längre,
för nu ska ni resa djupt in i hjärtat av Jacques chokladmirakel när ni skapar…
Lägg av!
En Jacques-äventyrstårta!
Åh!
Det är den hemliga platsen där Jacques chokladdrömmar föds,
och källan till hans utsökta kakaobönor.
Kolla! En mini-Jacques som jobbar.
Min äventyrstårta är en svävande tårta
där utskurna chokladbottnar kryddade med cayenne staplas
för att skapa ett berg.
Sen används min egen chokladsmak
till vattenfallet och lagunen av chokladsmörkräm.
Molnet och mini-jag är gjorda av modelleringschoklad.
Herregud.
Oroa er inte. Känner ni att ni har vatten över huvudet
så har ni en panikknapp på bordet.
Tryck på den, så hjälper jag er i tre minuter.
Ni har 90 minuter på er!
-Från och med nu! -Nu?
Tårtbottnarna. Vad gör jag?
Var är tårtmixen? Tårtmix. Åh.
Hörni, det här är plågsamt.
Jacques, hur skulle du göra din äventyrstårta?
För att göra äventyrstårtan,
ska bagarna smaksätta smeten med cayennepeppar.
Sen ska de göra smörkrämen, dela den på hälften
och använda min chokladsmak för att göra vit och mörk chokladsmak.
När bottnarna är gräddade ska bagarna stapla dem och dekorera
med detaljer av modelleringschoklad,
inklusive regnbågsmolnet och mini-Jacques.
-Det är en stor tårta. Mycket tårta. -Jag gillar ännu större tårtor.
Sådär ja.
Cayennepeppar. Vad i hela friden? Det här är på allvar.
-Patricia! -Ja!
-Är Herren med dig i dag, syster? -Vid min sida.
-Åh, ja! -Okej!
-Känner du dig självsäker? -Jag försöker… Ja.
Gud, hjälp mig med det här.
Jag kommer att bränna upp nån. Snälla, låt mig inte ta för mycket.
Jag är rädd för det här!
Kanel och cayenne.
Jag vet inte hur mycket jag ska ta. Jag vill bara att Jacques ska bli stolt.
Okej. Kom igen. Det doftar gott.
Cayennepeppar. Det står inte hur mycket. Jag vill verkligen inte döda er.
Om jag sätter i för mycket,
så sabbar jag domarnas kväll, och nästa morgon.
Jacques Torres är het. Vet ni vad?
Sådär ja. Det är de som ska äta den.
Big Freedia, jag såg dig uppträda för tre år sen.
Herregud. Du skulle gilla hennes show.
-Alla twerkar. Ingen står stilla. -Twerkar?
Ja.
-Lär mig igen. -Big Freedia kan.
-Hon är bouncedrottningen. -Vi twerkar. Jag är sämst.
Eftersom vi bakar ska jag lära dig nåt vi kallar "Mix It".
-Sära lite på benen. -Litegrann. Okej.
Sen rör du dig runt så här. Som i en vispskål, eller hur?
-Och nu får rumpan göra det. -Herregud!
Jag kan nog inte göra det så fort.
Nicole! Din rumpa rör sig fint!
Varför är jag inte inbjuden till danspartyt? Jag är lite sur.
-Wes borde också testa. -Wes! Kom och twerka, Wes!
-Big Freedia lär dig. -Sätt händerna på knäna och böj benen.
Kolla.
Bra.
-Åh! -Fint att du försöker.
Baksprej… Jag behöver det.
Jäklar.
Åh, okej.
Attans.
Snälla, låt den inte bli torr. Annars går det illa.
Hjälp mig Jesus, det är allvar nu.
Jacques får lite extra kärlek. Jag älskar honom.
De är sprejade. Nu fastnar det inte. Okej.
Smorde jag formen? Jag är ganska säker.
Alpin har inte smort formen.
Nej! Varför?
Det betyder att hans bottnar kommer att fastna.
In med bottnarna, 24 minuter.
Okej, in med dem i ugnen!
Okej, nu gör jag smörkräm.
Vilken enorm röra. Jisses!
Vilken stökig plats.
-Alpin. -Ja, sir.
Du är stökig.
-En katastrof. -Du har smutsiga händer.
-Herregud. -Jepp.
-Jepp.
Jag har inte tid. Jag måste göra så här.
Jag ögonmåttar det här, och skär med handen.
Wow! Alpin!
Jag… Vad gjorde…?
Jag skär med handen.
Det ser bra ut. Okej.
En kopp mörk choklad.
Två färdiga. Pang bom.
Ni har en timme och fem minuter kvar.
Va? Okej.
Hälften.
Vit choklad. Pang.
Det där är bra.
Jag tar båda de här. För Jacques har egen choklad.
De här får åka i.
Bom. Sådär ja.
Okej, jag har smöret, och chokladen smälter.
Smält vit choklad, men de måste separeras. Ska jag göra dem separat?
Måste jag göra två?
Vänta, ska jag ha vanilj- och chokladsmörkräm?
Kan jag dela upp det här? Jag behöver få hjälp.
Hjälp.
Aj då!
-Det är panik! -Åh, panik.
Pa-pa-panik!
-Hej. -Hur kan jag hjälpa dig?
Ska jag göra två såna här? En vanilj och en choklad, va?
Du har satt i kakao, så det är för sent. Gör en till med vanilj.
-Okej. Men gör jag rätt? -Blanda bara.
Den… Åh, den är förstörd.
PANIK
Du ska ju hjälpa till.
Är det rätt redskap?
Nej, låt den gå.
-Okej. -Låt den gå.
-I stället för att…? -Låt oss…
-Sätt igång mixern. -Åh, sätt igång den. Jaha.
Smörkräm behöver minst fem minuter.
-Okej. -Jacques, du är färdig.
-Tack så mycket. -Inga fler ord.
Okej. Bottnarna är färdiga.
Okej.
Julia har tagit ut bottnarna.
-Hon tror att frysen öppnas automatiskt. -Vad kul.
Hon har ställt in dem när de är kvar i formarna.
De kommer att fastna. Hon får problem senare.
Jag visste det! Jag smorde inte formen.
Han kommer att få bända ut bottnarna. Han behöver en stekspade.
Det enda jag behövde göra.
Mitt misslyckande som bagare, som make, som man,
kommer att visas för världen i form av kaksmulor.
-Åh! -Alpin!
-Ja? -Vad?
-Tja… Jag gjorde det enda… -Alpin!
-Är det en smulpaj? -Ja, det är det
Bom! Det var två.
Åh!
Patricias bottnar blev riktigt bra. De släppte från formen på en gång.
-Patricia! -Hej!
-Ja. -Dina bottnar är otroliga!
Herregud! Säg inte så!
Den är kall. Aj!
Åh, nej. Titta på Julias bottnar.
Jag fattar inte vad jag gjorde. Jag sprejade ju.
Jag börjar avsky min botten. Den har frusit fast i formen.
Jag vill bara få ut den.
Jag ger inte upp, trots att jag vill gråta.
Smakerna kanske räddar mig.
Inte en chans.
Kära nån.
Jag säger då det. Det är allvar i köket
Nicole, Patricia sätter ihop sin tårta utan nån smörkräm nånstans.
Jag ska täcka den.
-Patricia. -Ja.
Var ska du ha smörkrämen?
Jag hittar på nåt. Jag vet inte.
Du har lagt på sockermassan, vad ska du hitta på?
Det här är inte bra!
Jag måste göra Jacques. Jisses.
Mr Torres, jag ber om ursäkt i förväg. Jag är en beundrare.
Jag kommer att totalsabba ditt ansikte och din kropp och allt.
Jag måste täcka det här på nåt vis.
Jacques, du skulle se ditt ansikte på Julias tårta.
Det kanske är jättegott och förändrar mitt liv.
Då kan jag säga till min fästman att jag inte är oduglig, jag kan laga mat.
Jag gör poolen av kaksmulor.
Var är Jacques? Var är fejk-Jacques?
Jag börjar förstå varför det inte är bra att vara stökig. Var är Jacques?
Vart tog han vägen?
Här är han.
-Herregud! -Ingen fara.
Fem minuter kvar.
Herre, hjälp mig. Smörkrämen är i floden.
Jag ska göra allt jag kan för att rädda stackars Jacques.
Jag vet inte längre var… Åh, nej! Min regnbåge!
Min fina regnbåge. Snälla.
Orange och gult.
Det är en varning, minsann.
Varför håller inte marshmallowen?
Det här är det värsta jag nånsin gjort. Herregud.
Tjugo sekunder, hörni!
Kära nån.
Mästerverk.
Den här monstrositeten kommer att hemsöka mina drömmar.
Kom igen. Verkligen?
Fem, fyra, tre, två, ett!
Tiden är ute!
Okej, Patricia. Det här är tårtan som du försökte göra.
Få se hur det gick.
Där satt den!
Ja!
-Jösses! -Herregud.
Vi har en regnbåge. Jag ser moln. Jag vet inte vad det här bruna är för nåt.
Big Freedia, vad säger du?
Dina bottnar lossnade, de var så perfekt runda.
Jag trodde att du skulle stapla dem högre.
Jag önskar att det var mer tårta och mindre pinne.
-Jacques är rolig. -Jag behöver nog sola lite mer.
-Jag är ganska vit. -Rätt så blek.
Tack, Patricia. Jag ser fram emot att smaka.
Det var så lite.
Okej, Alpin. Tiden är inne.
Låt oss se din tårta!
Där satt den!
Den är rolig. Ju mer man tittar, desto mer upptäcker man.
-Jag gillar den. -Jag gillar den.
På grund av höjden, trots att han fick skrapa ut bottnarna.
Jag gillar utformningen.
Molnet är blått på grund av föroreningar.
-Och så har vi Jacques. -Det är inte trådarna som sticker ut.
Han fick två svärd, för vad är mer hjältemodigt än två svärd?
Vilken del av den här Jacques ser ut som Jacques?
Enkelt. Det ljuva leendet.
-Tack. -Okej.
-Julia, din tur. -Hej.
Få se vad du har gjort.
Där satt den!
Julia.
-Den… -Jag är…förfärad.
Det ser ut som en minigolfbana där man… Jag vet inte vad det ska föreställa.
-En liten väderkvarn? -Ja. Det är mitt ö-äventyr.
Jag gillar att Jacques… Är det en arm? Har han en jättestor arm?
Muskler. Han är stark.
Jag älskar den. Huvudet är lika stort som kroppen.
Intressant.
Den är äventyrlig.
Intressant. Äventyrlig. Beskrivande ord.
Vi har sett tre utsökta tårtor,
och nu får ni skära upp varsin bit av äventyrstårtan åt oss.
Vi ska provsmaka. Det blir roligt.
Vi ska sitta ner och smaka. Sitt?
Jag älskar den här tårtan.
Och efter att ha sett de andras, tror jag att jag kanske kan vinna.
Då så. Patricia, du är först.
Åh!
Botten är en aning torr. Du använde ingen smörkräm. Varför?
Floden tog den.
Det skulle ha gett lite saftighet mellan bottnarna.
Okej.
-Jag känner ingen cayenne. -Smaken var väldigt svag.
Jag ville att den skulle sticka ut.
-Okej. Ja. -Förstår du?
-Men jag tycker att den är god. -Okej.
-Alpin, din tur. -Okej.
Botten smakar bra. Jag känner chokladen.
Jag älskar den. Den är jättegod, smörkrämen är perfekt.
Du har rätt om smörkrämen.
Jag känner pepparn. Den är mjuk och saftig.
-En antydan av cayenne. -Känner ni det?
En antydan. Men den är bra gjord.
-Tack. -Tack, Alpin.
Julia! Det här är mycket smörkräm.
-Ja. -Ja.
Den är välgräddad. Smörkrämen är bra. Men satte du i nån cayenne?
-Jag satte i cayenne och kanel. -Jag känner ingetdera. Jag beklagar.
Botten är god, men lite svampig. Jag vill ha en riktigt saftig botten.
Men jag gillar verkligen smörkrämen.
-Ja, smörkrämen. -Kära nån.
-Ja, den var slät och krämig. -Ja.
-Jag gillade den. -Vad glad jag blir.
Domare, är vi redo att utse en vinnare?
Kom ihåg att den som vinner får 10 000 dollar
och Nailed It!-pokalen.
Wes!
Ja!
-Fantastiskt. -Jacques!
Hur hann du byta om så fort?
Där är den, i all sin prakt.
-Big Freedia, är du redo med stålarna? -Jag är redo.
Då så. Jacques, nu gör vi det.
Bagare, ni gjorde mitt avsnitt speciellt.
Jag vill tacka er för det.
Men bara en av er kan vinna.
Och vinnaren är…
…min nya lärling, Alpin.
Nej! Lägg av!
Lägg av!
Jag vann!
Jag ska åka hem, ta ner alla pianopokaler och ställa upp den här.
Jag väntar på att Jacques ska ringa.
Oj!
-Jösses. -Åh, nej! Nailed It!-pokalen!
Oj då.
Håll den bara.
Jag försöker sätta den… Okej. Jag trodde att den var mer massiv.
Undertexter: Lisbeth Pekkari