‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Munca fără distracție ‎îl plictisește pe Jacques.
‎Azi îl lăsăm să conducă spectacolul!
‎Da! ‎Oui!
‎Bun venit la emisiune!
‎Unde prăjiturile ‎tind să fie ‎beaux chefs-d'oeuvre.
‎„Beaux chefs-d'oeuvre.”
‎Dar sfârșesc arătând oribil.
‎„Oribil.”
‎Sunt gazda voastră, Nicole Byer.
‎Jacques, tu nu ești Nicole Byer.
‎Eu sunt Nicole Byer, pot să continui?
‎Desigur, Nicole. Scuze!
‎Azi, trei cofetari amatori ‎vor recrea dulciuri profesioniste,
‎inspirate de ciocolatierul ‎și patiserul nostru,
‎- …Jacques Torres. ‎- Moi.
‎În joc e șansa de a câștiga 10.000$,
‎dar, mai ales, ‎dragostea și adorația lui Jacques.
‎Să-i cunoaștem pe concurenți!
‎LA FIX!
‎Mă numesc Alpin
‎și sunt pianist de concerte clasice ‎și animator.
‎Motivul pentru care vreau ‎să fiu în emisiune
‎e să-l impresionez pe geniul cofetar, ‎Jacques Torres.
‎El e Wolfgang Amadeus Mozart ‎al ciocolatei.
‎Am pus patru linguri de praf de copt.
‎Vai, nu!
‎Sper că va vedea geniul cofetar din mine
‎și mă va lua ucenic.
‎Mă numesc Patricia
‎și sunt preoteasa bisericii mele.
‎Am copt multe prăjituri, prăjiturele ‎și plăcinte pentru acțiunile bisericii.
‎E bun, dacă pot spune așa.
‎Și o spun.
‎Vreau să-i mulțumesc pe oameni ‎și să spună:
‎„A pus multă dragoste în asta.”
‎Sunt Julia, ‎bloggeriță din Detroit, Michigan.
‎Măiculiță! A ieșit. Bine.
‎M-am logodit recent,
‎iar când voi fi căsătorită, ‎voi ști să gătesc.
‎Acum, că sunt logodită, ‎am acest mic imbold
‎și vreau să-i arăt logodnicului meu ‎că pot să-i pregătesc deserturi minunate.
‎Bun venit, Patricia, Alpin și Julia!
‎Azi e vorba despre omul acesta,
‎dl Ciocolată însuși, Jacques Torres.
‎Merci, ‎Nicole!
‎Mulțumesc! Sunt onorat.
‎Un episod întreg ‎despre mâncarea mea preferată, ciocolata.
‎Nu pot să cred.
‎O să o spun direct.
‎Sper că maestrul Torres
‎va observa scânteia de geniu din mine
‎și se va oferi să mă ia ucenic, ‎ca să conducem galaxia prăjiturilor.
‎Frumos!
‎Nu pot să cred!
‎Știi ce nu pot să cred eu?
‎Ce invitată avem azi.
‎Cântăreață, artistă, ‎regina Bounce, Big Freedia!
‎Se știe
‎Salutare!
‎- Îmi place cum ai făcut. ‎- Mulțumesc!
‎Da!
‎Cofetari, e emisiunea lui Jacques, ‎așa că prima probă
‎se numește Alegerea Cofetarului.
‎Prima sarcină ‎e să vă uitați cu atenție la voi.
‎Să vă întrebați dacă puteți să câștigați.
‎Răspunsul îl veți avea în fața ochilor, ‎când veți pregăti aceste…
‎- Nu! ‎- Nu se poate!
‎- Nu! ‎- Acadele de ciocolată cu chipuri!
‎Nu e nimic mai bun decât acadelele,
‎doar cele cu propriul chip ‎pe care le puteți mânca.
‎Acadelele-chipuri se fac ‎dintr-un disc de ciocolată albă,
‎cu fața voastră vopsită manual ‎cu unt de cacao,
‎și băgate într-o ramă ‎din ciocolată de modelat.
‎Fiecare culoare are aromă diferită.
‎Căpșuni, mentă și citrice.
‎Este confruntarea acadelelor
‎cu propriile voastre chipuri. Așa merge.
‎Big Freedia, ești cofetar?
‎- Da, sunt. ‎- Ai vreun sfat?
‎Nu fac acadele, deci…
‎Nu uitați de băț!
‎Bine.
‎- Vai! ‎- Cofetari,
‎vă simțiți bine ‎în ziua asta Jacques-tastică?
‎- Da! ‎- Da!
‎Aveți 30 de minute, începând de acum.
‎Urmez instrucțiunile.
‎Îmi trebuie ciocolată cu mentă și…
‎Doamne!
‎Să vedem!
‎Îmi trebuiau ochelarii. Nu văd nimic.
‎Jacques, cum ai face ‎aceste acadele de ciocolată?
‎Mai întâi, trebuie să topească ciocolata.
‎Se toarnă în castron și se topește. ‎Apoi, se adaugă aromele.
‎Se amestecă și se toarnă ‎într-o formă rotundă.
‎Cât se răcește, se face marginea ‎din ciocolată de modelat.
‎Apoi se scoate forma ‎și se vopsește fața cu unt de cacao.
‎Apoi se atașează rama
‎și iese poza-acadea perfectă.
‎Cred că pictatul va dura cel mai mult.
‎E logic.
‎- Multe lucruri sunt logice. ‎- Da.
‎Apoi te uiți la oameni făcând ceva
‎și te întrebi cum au ajuns ‎la concluzia aia.
‎Bine.
‎Ciocolată albă.
‎- Hai! ‎- Azi, viteza e esențială.
‎Trebuie să mă mișc și să coc repede.
‎Dacă ești rapid, ‎ai timp la final să cizelezi.
‎Se întâmplă ceva aici?
‎Alpin e foarte agitat.
‎Nu știu cum funcționează.
‎- Văd ciocolată lichidă! ‎- Doamne! E topitor de ciocolată.
‎O să-i ia mult topitul. ‎Pune-o la microunde!
‎Hai odată!
‎Hai! Fă-te lichidă!
‎Bun, acum bag în priză.
‎Topește-te!
‎Vai! Nu e pornită!
‎Oameni buni!
‎Se pare că Julia a pus ciocolata ‎pe plita cu inducție,
‎care emană prea multă căldură. ‎S-ar putea s-o ardă.
‎E în pericol.
‎Julia, ești în pericol, fată!
‎Fiindcă azi e vorba de Jacques, ‎îmi tot spun
‎că e musai să-l impresionez.
‎Acadeaua mea trebuie să fie gustoasă.
‎Asta contează.
‎Azi port galben, așa că folosesc lămâie.
‎Julia, ar trebui să porți ochelari?
‎Ar trebui să port ochelarii.
‎Se chinuie să citească…
‎Am… Oameni buni!
‎Du-te și ia-ți ochelari!
‎Nu știu. Cred că e prea multă.
‎Bun. Doamne, ajută-mă, că nu știu ce fac!
‎Când vine vorba de acadele de ciocolată,
‎am nevoie de Dumnezeu ‎să-mi arate ce să fac.
‎O să vorbesc mult cu mine.
‎Doamne! Serios, Doamne! Bine.
‎Iisuse!
‎Nu cu mine, ci cu partenerul meu, Domnul.
‎Doamne, știu că-mi ești alături. ‎E ceva serios.
‎Folosesc aromă de căpșuni.
‎Asta e treabă serioasă.
‎Asta o să folosesc.
‎Am făcut destulă? Nu știu.
‎De ce? De ce mă urăște lumea?
‎Jacques, cred că Julia a ars ciocolata.
‎Vai, nu!
‎- Da. ‎- Vai, nu!
‎Mai scot din ea.
‎Iisuse, mă las pe mâna ta!
‎Bine. Haide!
‎Alpin e agitat.
‎Alpin, ești bine?
‎Nu!
‎Da!
‎Fac dezastru aici.
‎Doamne, trebuie să adaug aromă! Nu!
‎Mă neliniștește.
‎Vai, nu!
‎Trebuie s-o adaug înăuntru.
‎Nu prea multă aromă.
‎Ei bine…
‎Alpin pune aroma în formă.
‎Pentru că o amestecă acolo, ‎nu se va integra bine.
‎Vom găsi părți ‎cu prea multă aromă și părți, fără.
‎- Doamne! ‎- Bine.
‎Alpin!
‎- Da! ‎- Cum merge?
‎Cam nasol.
‎- Nu pot… ‎- Vai, nu!
‎Va fi ca un Tic Tac. ‎O să vă împrospăteze respirația.
‎Bine. Nu! De ce se mișcă?
‎Bun, deci acolo mergem.
‎Așa se face.
‎Mai aveți 12 minute.
‎Situația e sub control.
‎REȚETĂ
‎N-am avut niciodată tenii.
‎A avut o prietenă de-ale mele ‎și asta arată ca în poza de la ea.
‎N-a fost plăcut.
‎Trebuie să fac o panglică pe exterior.
‎În regulă.
‎Maestre! Să vedem dacă fac asta bine, da?
‎Vai, nu!
‎E prea mult.
‎Cred că sunt gata.
‎E frumoasă.
‎Îți mulțumesc, Doamne!
‎E uimitor. E treabă serioasă aici.
‎Avem ciocolată!
‎Da!
‎O folosesc pe-asta.
‎Când pictez, ochii îmi ies cel mai bine.
‎Dar asta nu… Îmi pare rău!
‎Nu e ca și cum m-aș privi în oglindă. ‎Zici că e fantomă.
‎Doamne, ajută-mă, pentru că e grav.
‎Am stricat nasul. Ce?
‎E ciudat că nu pictează chipul tău,
‎din moment ce e despre tine.
‎M-ar distruge.
‎O să pun… Așa.
‎Seamănă cu pielea?
‎A ieșit bine capul.
‎Trebuie urechi.
‎Îmi tremură mâinile.
‎E oribil!
‎Mai aveți trei minute.
‎A ieșit…
‎O să-i amuze pe toți.
‎O ador!
‎N-am aluniță acolo.
‎Doamne!
‎Va fi ca o pictură impresionistă a mea.
‎Nu știu cum să lipesc asta.
‎Trebuie să pictez dinții.
‎E ca o regină. Priviți!
‎Încă nu a pus rama
‎și pare dolofană.
‎E frumoasă.
‎Mai aveți un minut!
‎Fondantul e dracul gol.
‎Doamne!
‎Trebuie să stea dreaptă.
‎Doamne, mi-e frică s-o pun acolo, ‎dar trebuie.
‎Cinci, patru, trei, doi, unu!
‎Gata timpul!
‎Cele mai lungi 30 de minute.
‎LA FIX!
‎Așa, Patricia.
‎Aceasta e acadeaua-chip originală.
‎Să vedem ce ai făcut!
‎La fix!
‎Patricia, e cam…
‎Doamne! Ce s-a întâmplat cu ochiul?
‎Îți cade ochiul, fată!
‎De asemenea, Patricia… ești de culoare.
‎Ce s-a întâmplat cu culoarea? ‎Nu e maro ca pielea ta.
‎Așa am vrut, dar n-a ieșit.
‎Bine.
‎Îmi pare rău, Patricia!
‎Te-a bătut soarele și te-ai înroșit.
‎Îmi pare rău!
‎Partea de jos e bună.
‎Nasul seamănă a nas, gura, la fel.
‎Sper să fie mai gustoasă decât pare.
‎- Jacques, hai să gustăm acadeaua! ‎- Bine!
‎S-o facem!
‎Tăiem direct prin Patricia.
‎- Mersi! ‎- Voilà.
‎E dulce.
‎- Se simte gustul de căpșuni. ‎- Da.
‎O să mănânc acadeaua.
‎- Mai mănânc. ‎- Îmi place.
‎Big Freedia, ce zici? Îți place?
‎Îmi place. Are gust bun.
‎- Da. ‎- Doar că nu arată bine.
‎Și mie îmi place. O s-o termin pe a mea.
‎Bine.
‎Mai avem și alte acadele.
‎- Pa! ‎- Mulțumesc!
‎Big Freedia, hai!
‎Alpin, să revedem acadeaua-chip originală
‎și să vedem ce ai făcut tu!
‎La fix!
‎Alpin, e minunat!
‎Îmi place că nu ai colorat fața.
‎Parcă e abstractă.
‎- E o pictură impresionistă. ‎- Da.
‎Asta și voiam.
‎Pari cam speriat cu părul ridicat, așa,
‎dar, per total, mi se pare mișto.
‎Mulțumesc, Jacques!
‎E foarte artistic.
‎- Îmi place. ‎- Mulțumesc!
‎Jacques, hai să gustăm acadeaua!
‎Bine.
‎Ciocolata e destul de legată.
‎- Draga mea! ‎- Merci!
‎- Mersi! ‎- Big Freedia.
‎Ce mentolată e!
‎- Simt miros de mentă. ‎- Ți-am spus.
‎Parcă-ți plăcea.
‎- E puțin prea mentolată. ‎- Da.
‎Întâi guști.
‎Apoi simți menta.
‎Apoi, gustul de mentă tot persistă.
‎- Da. ‎- Și e tot mai pregnant.
‎- E mentă recurentă. ‎- Da.
‎Îmi lăcrimează ochii.
‎Respirația mea e foarte proaspătă.
‎Foarte proaspătă.
‎Alpin, a fost o adevărată aventură.
‎- Pe curând! ‎- Pa! Mulțumesc!
‎- Julia. ‎- Bună!
‎Hai să revedem acadeaua-chip originală
‎și apoi, ce ai făcut tu.
‎- La fix! ‎- Julia!
‎Măiculiță!
‎Julia, îmi plac ochii.
‎Părul e drăguț.
‎De la nas în jos e cam înspăimântător.
‎E haioasă… Se holbează la mine.
‎I-a ieșit bine culoarea.
‎Și mie îmi plac ochii.
‎Îmi amintesc că ai început ‎să topești ciocolata pe plita cu inducție.
‎S-a topit.
‎Deci nu s-a ars. A ieșit bine.
‎Am scos părțile arse.
‎- Gustăm și te anunțăm. ‎- Bine.
‎Să gustăm!
‎- Merci beaucoup! ‎- Mersi!
‎- Partea maro e cea arsă? ‎- Da.
‎Bombonele decorative arse.
‎- Simți? ‎- Da.
‎- E crocantă. ‎- Da.
‎Zahărul caramelizat și ars e crocant.
‎Dar partea bună ‎e că aroma acoperă gustul de ars.
‎- Îmi place. ‎- Nu?
‎E un pic… Zici că sunt citrice crocante.
‎- Haios. ‎- Da.
‎- A fost delicioasă. ‎- Grozavă.
‎- Am văzut trei acadele minunate. ‎- Da.
‎Vom decide cine e câștigătorul.
‎La treabă!
‎Da.
‎Bine, Jacques.
‎Care dintre cei trei cofetari ‎a câștigat această rundă?
‎Unul dintre voi a lucrat mai tehnic ‎cu ciocolata.
‎Câștigătoarea este…
‎Patricia.
‎Bine, Patricia!
‎Big Freedia, spune-i ce a câștigat!
‎Există o singură cale ‎de a-ți sărbători victoria.
‎Vei merge acasă cu o comoară de ciocolată, ‎de la însăși legenda vie,
‎- …Jacques. ‎- Merci!
‎Da.
‎Mai primești și uimitoarea ‎bonetă de cofetar a emisiunii.
‎Perfect. Felicitări!
‎Da.
‎Să vedem ce face omul zilei! Jacques?
‎Tres bien,‎ dar mai avem multă treabă.
‎Da, Jacques, viitorul e runda a doua.
‎LA FIX SAU PE LÂNGĂ
‎Vă mirați de ce e așa de bună ‎ciocolata lui Jacques?
‎Vă întrebați care e secretul?
‎Nu mai e nevoie,
‎pentru că veți călători în adâncul
‎lumii de ciocolată a lui Jacques ‎când veți prepara…
‎Zău așa!
‎Un tort de aventură în stil Jacques!
‎E locul secret în care se nasc și cresc ‎visurile de ciocolată ale lui Jacques
‎și delicioaselor capsule de cacao.
‎Uite! E un Jacques în miniatură la treabă.
‎Tortul meu de aventură ‎e unul gravitațional,
‎e format din straturi de cacao ‎sculptate și condimentate cu cayenne,
‎pentru a crea un munte.
‎Apoi, am folosit propria mea aromă
‎pentru crema de unt cu cacao ‎în formă de cascadă și lagună.
‎Norișorii din ciocolată de modelat ‎și mini-eul completează aspectul.
‎Doamne!
‎Nu vă faceți griji! ‎Dacă sunteți la strâmtoare,
‎aveți butonul de panică pe masă.
‎PANICĂ
‎Dacă îl apăsați, ‎vă ajut timp de două minute.
‎Aveți 90 de minute. Start!
‎- A început! ‎- Acum?
‎Faceți blatul!
‎Ce fac prima dată?
‎Unde e amestecul de blat?
‎E dureros, da?
‎Jacques, cum ai face tortul-aventură?
‎Pentru blatul tortului,
‎cofetarii trebuie să facă aluatul ‎cu aromă de piper cayenne.
‎Apoi vor face cremă de unt, ‎o vor împărți în două
‎și vor folosi ciocolata mea specială ‎pentru crema albă și neagră.
‎După ce scot blaturile, ‎acestea vor fi stivuite și decorate
‎cu ciocolată de modelat pentru detalii,
‎inclusiv norul-curcubeu ‎și Jacques în miniatură.
‎E uriaș tortul. Are multe blaturi.
‎Nu e uriaș. Îmi plac și mai mari.
‎Așa.
‎Piper cayenne. Ce naiba?
‎Asta e treabă serioasă.
‎- Patricia! ‎- Da.
‎Domnul e cu tine azi, soro?
‎E lângă mine.
‎- Da! ‎- Bine.
‎Ești încrezătoare?
‎O să fiu.
‎Doamne ajută-mă!
‎O să le ard gâtlejul.
‎Nu mă lăsa să pun prea mult!
‎Mi-e frică de ăsta!
‎Scorțișoară și piper cayenne.
‎Nu știu cât să pun.
‎Vreau ca Jacques să fie mândru de mine.
‎Așa.
‎Hai! Miroase tare bine.
‎Piper cayenne.
‎Nu scrie cât.
‎Chiar nu vreau să vă omor.
‎Dacă pun prea mult,
‎le stric seara juraților ‎și, posibil și dimineața.
‎Jacques Torres e iute. Știți ce?
‎Așa. Ei mănâncă, nu eu.
‎Big Freedia, te-am văzut cântând. ‎Acum trei ani.
‎- Da. ‎- Doamne!
‎Ți-ar plăcea s-o vezi.
‎Toată lumea face ‎twerking.
‎- Dansează încontinuu. ‎- Twerking?
‎Da.
‎- Învață-mă! ‎- Te învață ea.
‎- Ea e regina Bounce. ‎- Twerking.
‎Nu mă pricep deloc.
‎- Tot suntem în bucătărie… ‎- Da.
‎O să te învăț așa-numitul „Amestec”.
‎- Desfă puțin picioarele! ‎- Puțin. Bine.
‎Apoi te miști în cerc, așa.
‎Ca și cum ai amesteca, da?
‎Și acum dau din fund.
‎Dumnezeule!
‎Nu pot s-o fac așa de repede.
‎- Nicole! Te miști bine. ‎- Da!
‎De ce nu sunt invitată la petrecere?
‎Nu-mi place.
‎Să încerce și Wes!
‎Wes!
‎Vino la ‎twerking!
‎Te învață Big Freedia.
‎Mâinile pe genunchi și-ndoaie picioarele!
‎Așa.
‎Bine.
‎Ne bucurăm că ai încercat.
‎Spray de gătit. Îmi trebuie.
‎La naiba!
‎Bine.
‎La naiba!
‎Sper să fie umed.
‎Dacă nu e, o să fie groasă.
‎Ajută-mă, Iisuse, e treabă serioasă.
‎Jacques primește un surplus de iubire.
‎Îl iubesc.
‎Le-am tapetat.
‎Nu se vor lipi. Bun.
‎Am uns tava?
‎Sunt sigur că da.
‎Alpin nu a uns tava.
‎Imposibil.
‎- De ce? ‎- Adică…
‎i se vor lipi blaturile.
‎Se coc în 24 de minute.
‎Le bag în cuptor!
‎Acum fac crema de unt.
‎Ce dezastru! Doamne!
‎Ce masă dezordonată!
‎- Alpin. ‎- Da, domnule.
‎Faci mizerie.
‎- E un dezastru. ‎- Ai mâinile murdare.
‎- Da. ‎- Doamne!
‎Da.
‎- Da. ‎- Da.
‎Nu am timp.
‎Așa trebuie să fac.
‎O să măsor din ochi.
‎- Folosesc mâna pe post de cuțit. ‎- Alpin!
‎Ce? Ce a…
‎RELUARE
‎Folosesc mâna pe post de cuțit.
‎Da. Arată bine. Așa.
‎O ceașcă de ciocolată neagră.
‎Gata cu astea.
‎Mai aveți o oră și cinci minute.
‎Ce? Bine.
‎Jumătate.
‎Ciocolată albă.
‎Acum e bine.
‎Le folosesc… pe ambele.
‎Jacques are propria sa ciocolată.
‎Pun astea aici.
‎Așa.
‎Am luat untul, ‎acum trebuie să topesc ciocolată.
‎Ciocolata albă, dar trebuie separate.
‎Trebuie să le fac separat?
‎Trebuie să fac două?
‎Îmi trebuie și de vanilie, ‎și de ciocolată?
‎Oare pot să le separ?
‎E timpul să primesc o mână de ajutor.
‎Ajutor!
‎- Butonul de panică! ‎- Panică!
‎Panică mare!
‎- Bună! ‎- Julia, cum te pot ajuta?
‎Trebuie să fac două?
‎Una cu vanilie, una cu ciocolată?
‎Ai pus deja cacaua, e prea târziu.
‎Mai fă una cu vanilie!
‎Bine. Dar fac ce trebuie?
‎Amestecă!
‎Aia… Ai stricat-o.
‎PANICĂ
‎Ar trebui s-o ajuți.
‎Pe ăsta trebuie să-l folosesc?
‎Nu, lasă-l!
‎- Bine. ‎- Lasă-l!
‎- Și ce fac? ‎- Hai să…
‎Zice să pornești mixerul.
‎Pornește-l! Bine.
‎Crema de unt trebuie bătută câteva minute.
‎- Bine. ‎- Jacques, ai terminat.
‎- Mulțumesc! ‎- Nu mai spune nimic!
‎Blaturile sunt gata. Bine.
‎Bun.
‎Bine.
‎Julia a scos blaturile.
‎Crede că ăla se deschide singur.
‎Amuzant.
‎Le-a băgat la abatitor în tăvi.
‎Se vor lipi. Probabil va avea probleme.
‎Știam eu!
‎Știam eu! N-am uns tava.
‎O să se chinuie mult și bine să le scoată.
‎Îi trebuie spatulă.
‎Atâta lucru puteam să-mi amintesc.
‎Eșecul meu de cofetar, de soț și de bărbat
‎se va materializa ‎într-un maldăr de blaturi sfărâmate.
‎- Alpin! ‎- Da?
‎Ce e?
‎Măiculiță…
‎- Alpin! ‎- Am făcut un singur lucru.
‎Ăla e blat franjurat?
‎Exact.
‎Am făcut două.
‎Blaturile Patriciei au ieșit bine.
‎Le-a scos imediat din tăvi.
‎- Patricia! ‎- Bună!
‎- Da. ‎- Blaturile-s grozave!
‎Doamne! Nu. Nu-mi spune asta!
‎E rece. Au!
‎Uitați-vă la blaturile Juliei!
‎Nu înțeleg ce am făcut.
‎Am uns tava.
‎Încep să-mi urăsc blatul.
‎S-a lipit de tavă.
‎Ieși odată de-acolo!
‎N-o să renunț, deși îmi vine să plâng.
‎Poate mă salvează aromele.
‎Nu se poate!
‎Doamne!
‎Vă spun eu, bucătăria e treabă serioasă.
‎Nicole, Patricia își asamblează tortul
‎fără cremă de unt. Nu pune deloc.
‎O să-l acopăr.
‎- Patricia. ‎- Da.
‎Unde pui crema de unt?
‎Găsesc eu un loc. Nu știu.
‎Ai pus deja fondantul. ‎Unde mai pui și crema?
‎Nu e a bună.
‎Trebuie să-l fac pe Jacques.
‎Dle Torres, îmi cer scuze în avans. ‎Sunt un mare fan.
‎O să vă mutilez fața, ‎corpul și toate cele.
‎Trebuie să acopăr asta cumva.
‎Jacques, să vezi ce față ai ‎pe tortul Juliei!
‎4. DECORAȚI
‎Poate va fi delicios, ‎viața mea se va schimba
‎și-i voi spune logodnicului meu că știu ‎să gătesc diverse și că nu-s inutilă.
‎O să fac piscina din resturi.
‎Unde e Jacques?
‎Unde e Jacques fals?
‎Încep să înțeleg de ce nu e bine ‎să fac ditamai mizeria. Unde e Jacques?
‎Unde a plecat?
‎Iată-l!
‎Doamne!
‎Totul e bine.
‎Mai aveți cinci minute.
‎Doamne, ajută-mă!
‎Crema de unt e în râu.
‎O să încerc să fac tot ce pot ‎ca să-l salvez pe bietul Jacques.
‎Nu mai știu unde… Vai, nu!
‎Curcubeul meu!
‎Frumosul meu curcubeu.
‎Oranj și galben.
‎Stai acolo, amice!
‎De ce nu stă bezeaua asta?
‎E cel mai nasol lucru ‎pe care l-am făcut. Dumnezeule!
‎Mai aveți 20 de secunde!
‎Dumnezeule!
‎Capodoperă.
‎Monstruozitatea asta ‎mă va bântui în coșmaruri.
‎Zău așa! Pe bune?
‎Cinci, patru, trei, doi, unu!
‎Gata timpul!
‎LA FIX!
‎Patricia, acesta e tortul ‎de aventură original.
‎Să vedem ce ai făcut tu!
‎- La fix! ‎- Da!
‎Măiculiță!
‎Doamne!
‎Avem un curcubeu. Văd nori.
‎Nu știu ce e chestia asta maro și lungă.
‎Big Freedia, ce părere ai?
‎Blaturile ți-au ieșit perfect rotunde.
‎Credem că tortul o să iasă mai înalt.
‎Mi-aș fi dorit mai mult tort ‎și mai puțin stâlp.
‎Bine. Jacques e haios.
‎Cred că trebuie să stau la soare. ‎Sunt cam alb.
‎Cam palid.
‎Patricia, mulțumesc mult. ‎Abia aștept să gust!
‎Cu plăcere.
‎Bine, Alpin.
‎A venit momentul.
‎Să vedem tortul!
‎La fix!
‎E haios.
‎Tortul ăsta e plin de surprize.
‎- Îmi place, bine? ‎- Îmi place.
‎Din cauza înălțimii.
‎Deși a râcâit blatul din tavă, ‎e un tort franjurat.
‎Îmi place designul tortului.
‎Cred că norul e albastru ‎din cauza poluării.
‎Și-l avem pe Jacques.
‎Nu i-au ieșit niște fire din mână.
‎I-am făcut două săbii. ‎Ce e mai strașnic decât două săbii?
‎Ce parte din acest Jacques ‎arată ca Jacques?
‎E simplu. Zâmbetul dulce.
‎- Mulțumesc! ‎- Bine.
‎- Julia, tu urmezi. ‎- Bună!
‎Să vedem ce ai făcut!
‎La fix!
‎Julia.
‎- Este… ‎- Sunt oripilată.
‎Arată ca un teren de minigolf.
‎Nu prea-mi dau seama ce-ar trebui să fie.
‎- O moară mică sau ce? ‎- Da.
‎E insula mea de aventuri.
‎Da. Îmi place că Jacques… Ăla e un braț?
‎Are un braț foarte lung?
‎De la mușchi.
‎Așa da! Capul meu e cât trupul.
‎Interesant.
‎Este… aventuros.
‎Interesant. Aventuros.
‎Toate sunt adjective.
‎Am văzut trei torturi delicioase
‎și vă rugăm să ne tăiați ‎câte o felie din ele.
‎O să le gustăm.
‎O să ne distrăm.
‎Stăm jos și mâncăm. Ne așezăm?
‎Îmi place tortul ăsta.
‎După ce m-am uitat la ceilalți,
‎cred că am o șansă să câștig.
‎Bine. Patricia, tu ești prima.
‎Blatul e cam uscat.
‎N-ai pus cremă de unt. De ce?
‎A luat-o râul.
‎Ar fi umezit puțin blaturile.
‎Bine.
‎Nu simt gustul de cayenne.
‎A fost foarte slab.
‎Voiam să fie puțin picant.
‎- Bine. ‎- Înțelegi?
‎Acestea fiind spuse, tortul e bun.
‎Bine.
‎- Alpin! ‎- Mulțumesc!
‎Bine.
‎Tortul are o aromă bună.
‎Simt ciocolata.
‎Mi-a plăcut mult.
‎E gustos, ‎iar crema de unt a fost perfectă.
‎Ai dreptate cu crema de unt.
‎Am simțit piperul.
‎A fost moale și însiropat.
‎Iar simt gust de cayenne.
‎E acolo?
‎Puțintel. Dar e bine făcut.
‎Mulțumesc!
‎Mulțumim, Alpin!
‎Julia! Ai pus multă cremă de unt, Julia.
‎- Da. ‎- Da.
‎E bine copt. Crema de unt e bună.
‎- Ura! ‎- Ai pus vreun pic de cayenne?
‎Am pus cayenne și scorțișoară.
‎Nu le simt gustul. Îmi pare rău!
‎- Tortul e bun, dar e cam aerat. ‎- Bine.
‎Îmi place să fie însiropat.
‎Mi-a plăcut mult crema de unt.
‎- Da, crema de unt. ‎- Doamne!
‎- Da, a fost fină și cremoasă. ‎- Da.
‎- Mi-a plăcut. ‎- Mă bucur.
‎Jurați, suntem gata ‎să anunțăm câștigătorul?
‎Câștigătorul acestei probe ‎primește 10.000$
‎și trofeul emisiunii.
‎Wes!
‎Da.
‎- Uimitor! ‎- Jacques!
‎Cum ai ajuns acolo așa de repede?
‎Iată-l, în toată gloria lui.
‎Big Freedia, sunt gata banii?
‎Da.
‎Bine.
‎Jacques, s-o facem!
‎Cofetari, mi-ați făcut episodul ‎foarte special.
‎Și vreau să vă mulțumesc tuturor.
‎Dar avem un singur câștigător.
‎Iar câștigătorul este…
‎noul meu ucenic, Alpin.
‎Nu! Nu se poate!
‎Nici vorbă!
‎Am câștigat!
‎Merg acasă, ‎iau trofeele de pian de pe etajeră
‎și îl pun pe acesta.
‎O să aștept lângă telefon ‎să mă sune Jacques.
‎- Doamne! ‎- Nu!
‎- Trofeul emisiunii. Nu se poate! ‎- Vai de mine!
‎Hai să-l ținem bine!
‎Vrei să-l pui… Bine.
‎Credeam că e mai bine prins.