‎TORTURILE X
‎ACTIVITATE PARANORMALĂ
‎BIROUL FEDERAL AL TORTURILOR ‎CU NICOLE BYER
‎NETFLIX NEAGĂ IMPLICAREA
‎BIROUL TORTURILOR
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Am auzit cu toții poveștile ‎despre mistere, necunoscut
‎și monștri care bântuie în întuneric.
‎Sunt adevărate sau sunt pură ficțiune?
‎Doar voi puteți decide ‎când… le veți transforma în torturi.
‎Bun venit la emisiune! ‎Competiția de copt preferată,
‎unde deserturile tind să fie nepământene, ‎dar ajung un dezastru.
‎Sunt gazda, Nicole Byer.
‎Trei cofetari amatori ‎vor recrea deserturi profesionale,
‎creaturi ale necunoscutului.
‎Miza e de 10.000 de dolari. ‎Să-i cunoaștem pe cofetari!
‎LA FIX!
‎Mă numesc Jack McBrayer.
‎Sunt actor, locuiesc în Los Angeles,
‎și ador emisiunea.
‎Of, telule
‎Experiența mea la gătit e limitată.
‎Bucătăria mea e decorativă.
‎Așa cum n-a făcut mama niciodată.
‎Sunt novice ‎când vine vorba de cunoștințe culinare.
‎Sunt Thara Kunawongse.
‎Locuiesc în Corona, California, ‎și am lucrat la o cofetărie.
‎Am făcut prăjituri simple,
‎dar punctul meu slab e decorarea.
‎Dacă folosesc pungă, poate mă descurc. ‎Dacă e fondant, s-ar putea să plec.
‎Ce drăguț!
‎Scopul meu e să beau un shot cu Nicole.
‎Ești pregătită, fată? ‎Trebuie să beau înainte de emisiune.
‎Sunt McKenzie Goodwin ‎și vin din Los Angeles.
‎Eu și iubita mea, Erika, ‎urmărim emisiunea în fiecare dimineață,
‎iar acum o să ne urmărim pe mine.
‎Mă bucur că am ajuns aici.
‎Nu-mi arăt emoțiile.
‎Dacă voi câștiga,
‎n-o să sar de bucurie. O să fac doar așa.
‎MCKENZIE RAZĂ DE SOARE
‎Jack, ce cauți aici?
‎Nu știu.
‎Am emoții, ‎dar m-am uitat la emisiune, ca să învăț,
‎așa că vom vedea ce iese.
‎Mă bucur că ești aici!
‎Cofetari, întâmpinați-l ‎pe maestrul internațional
‎în mister, patiserie și ciocolată.
‎Jacques Torres!
‎Mulțumesc, Nicole! ‎Mulțumesc pentru prezență!
‎Veți avea o experiență nepământeană.
‎Categoric.
‎Alături de noi se află și căutătorul ‎adevărului. Actorul Sam Richardson!
‎- Te bucuri că ești aici? ‎- Da, mersi de invitație.
‎Va fi o zi distractivă.
‎Să trecem la prima probă!
‎Alegerea cofetarului.
‎Bine, cofetari.
‎Prima provocare.
‎Am căutat viață ‎în cele mai ascunse colțuri ale spațiului
‎și se pare că e deja aici.
‎Veți lua legătura ‎cu papilele gustative când veți face asta.
‎Ce naiba e aia?
‎Ce e aia?
‎Mere glazurate-extratereștri.
‎Acești trei călători galactici ‎vin cu pace, dar vor pleca bucăți
‎când le veți ronțăi capetele crocante.
‎Avem un Zorp cu ochi albaștri, ‎un Fizzfozz roșu
‎și un Blippy verde cu colți.
‎Thara, tu alegi primul.
‎- Aleg Zorp. ‎- Bine.
‎- Jack, ce vrei? ‎- Blippy.
‎Bine.
‎- McKenzie, înseamnă că tu iei… ‎- Fizzfozz.
‎În regulă.
‎Înainte să vi se taie filmul,
‎să vorbim cu expertul. ‎Jacques, ai vreun sfat?
‎Da. Azi veți topi bomboane.
‎Nu trebuie să le faceți de la zero.
‎De aceea aveți doar 20 de minute.
‎Sam, vreo vorbă de încurajare?
‎Luați mă… E glazurat. Distracție plăcută!
‎Cofetari, cele 20 de minute încep acum.
‎Suntem terminați.
‎Merele mele.
‎N-am mai făcut mere glazurate, ‎dar abia aștept!
‎MCKENZIE RAZĂ DE SOARE
‎Jacques, cum ai prepara ‎aceste mere glazurate-extratereștri?
‎În primul rând, se topesc bomboanele.
‎După aceea, ‎se amestecă cu sclipici comestibil,
‎pentru un efect nepământean.
‎Apoi, se înmoaie mărul în lichid ‎și se face un strat subțire.
‎Cât se întărește,
‎se fac detaliile din fondant,
‎iar la final se asamblează extraterestrul ‎și fața din fondant.
‎Voilà,‎ avem extratereștri printre noi.
‎Nu există caramel?
‎Sunt mere cu caramel.
‎Ador merele cu caramel, ‎asta credeam că mănânc.
‎E drăguț ‎și verde e culoarea mea preferată.
‎Să vedem ce iese!
‎N-am mai făcut niciodată mere glazurate.
‎Nici nu cred că am mâncat.
‎Dar dacă ne dau 20 de minute,
‎presupun că se poate face în 20 de minute.
‎Măiculiță!
‎Dar ce știu eu? Eu sunt ‎doar o bunăciune din Macon, Georgia.
‎Trebuie să mai stea un minut.
‎Pare puțin cam înfricoșător, ‎dar sunt pregătită pentru provocare.
‎Extraterestrul meu e cel mai înfricoșător.
‎Are dinți foarte ascuțiți ‎și ochi de demon.
‎Cred că l-am văzut prin Burbank.
‎Arată bine.
‎Cum se topesc astea?
‎Thara, cum merge?
‎Am emoții.
‎- De ce? ‎- Nu știu cât să topesc bomboanele.
‎Până se fac lichid.
‎Da. Primul indiciu.
‎Nu arată bine.
‎Trebuie să le topească mai mult.
‎Doamne!
‎- Jack, ce faci? ‎- Amestec bomboane și sclipici.
‎Ciudată treabă.
‎Crezi că s-au topit destul?
‎Nu te uita-n jur! ‎Ochii pe bomboanele tale!
‎Încă 30 de secunde.
‎Îi mai trebuie puțin sclipici și e gata.
‎Nu știu dacă să pun tot sclipiciul.
‎Nu știu ce e acolo.
‎E sclipici cu măr glazurat.
‎Sclipici peste tot.
‎Prea mult sclipici nu strică.
‎Arăți bine, Jacky.
‎Mai aveți zece minute.
‎Nu cred că mă pricep la mere glazurate.
‎Nu-mi plac lucrurile care smulg dinții.
‎Cu ei îmi câștig existența.
‎O grămadă de verde.
‎Sunt încântată.
‎- Straturi de distracție. ‎- Ca la oameni.
‎Oamenii sunt distractivi.
‎Nu toți.
‎Așa e.
‎Jacques intră la rupere.
‎OBIȘNUIȚI-VĂ CU IDEEA
‎Nu știu cât ar trebui să pun,
‎dar arată binișor.
‎Va ieși un extraterestru.
‎McKenzie a pus prea multă glazură.
‎Trebuie să fie subțire, ‎să nu-ți rupi dinții.
‎Vai, nu! E prea mult.
‎S-a lipit de cuțit.
‎Urăsc fondantul!
‎E dușmanul meu.
‎L-am ales pe ăsta ‎pentru că are doar un ochi.
‎Doamne! E mai greu cu un singur ochi!
‎N-am văzut altă culoare. ‎Nu știu dacă se poate schimba fondantul.
‎Trebuie să fiu mai creativ.
‎Jack își face propria culoare,
‎deși avem și noi fondant la fel.
‎- Crezi că pierde vremea? ‎- Categoric!
‎- Da. ‎- Îi trebuie ochelari, să vadă produsele.
‎Încerc să-i fac niște colți ascuțiți.
‎McKenzie, extraterestrul arată bine.
‎Foarte nepământean.
‎I-am făcut urechi.
‎Îi pun și cercei.
‎Mai aveți două minute.
‎Doamne!
‎Îmi tremură mâinile. De la cafea.
‎Jack, ești bine?
‎Tremuri?
‎Câte căni de cafea ai băut?
‎Nu pot să număr atât.
‎În Sud, asta se numește „nu prea bine”.
‎Ce planetă e albastră?
‎Extraterestrul ăla arată frumos. ‎Pe-al meu zici că l-a făcut un copil.
‎Douăzeci de secunde!
‎Asigurați-vă că ați adăugat ‎toate detaliile!
‎Torpi, zorpi, bice și toate cele.
‎Am pus tot?
‎Părul! Doamne!
‎E un extraterestru mahmur.
‎Au început să-i cadă urechile.
‎Cinci, patru, trei, doi, unu!
‎Gata timpul!
‎LA FIX!
‎Așa, Thara.
‎Tu ești primul.
‎Acesta e mărul-extraterestru original. ‎Să vedem ce ai făcut tu!
‎La fix!
‎Sincer, arată grozav.
‎E un extraterestru albastru.
‎Îmi place. Arată ca un pește cu mustață.
‎- Are și funduleț… ‎- Să-l vedem!
‎- Trebuie să iasă în evidență. ‎- Arată fundul!
‎Îmi place. Zici că e codiță.
‎- Jacques, să gustăm extraterestrul! ‎- Da.
‎Ce agresiv ești, Jacques!
‎Scuze, Bleep Blorp! ‎Ai venit dintr-un ținut ciudat
‎- …și uite ce pățești! ‎- Da.
‎- Nicole, ceva sănătos. ‎- Mulțumesc, Jacques!
‎Glazura e foarte groasă.
‎- E tare. ‎- E multă glazură.
‎- Da? ‎- Am făcut o greșeală.
‎Se mestecă foarte greu.
‎E important raportul dintre măr ‎și glazură. Dar îmi place sclipiciul.
‎Simt sclipiciul în gură.
‎- Am pus cam mult sclipici. ‎- Cam?
‎Mi-a julit limba. ‎Așa simt gustul mai bine.
‎Mai avem de văzut și alte mere.
‎Mulțumesc!
‎Bine, Jack.
‎Acesta e mărul-extraterestru original.
‎Arată-ne ce ai făcut!
‎La fix!
‎Jack, ce drăguț e!
‎Cam seamănă cu tine.
‎Dacă erai extraterestru,
‎aveai un zâmbet larg și urechiușe.
‎- Îmi place. ‎- Da.
‎E bine, nu?
‎Are un zâmbet adorabil ‎și un verde strălucitor.
‎Îmi place limbuța aia.
‎Da, e limba mea.
‎Da, exact.
‎Bine, Jacques,
‎- …să gustăm! ‎- Hai!
‎Copilașul meu!
‎Avem nevoie de Wes.
‎Wes, avem nevoie de mușchi!
‎Nu-l complexa!
‎Ați focalizat pe mușchii lui Wes?
‎Mersi, Wes!
‎Mulțumesc, Wes!
‎Mulțumim, Wes!
‎Wes.
‎Wes e cel mai tare.
‎Bine.
‎Da, e glazură.
‎Mi-am înfipt dinții în al tău, ‎mi-i înfig și-n al tău.
‎Are mult sclipici și e foarte strălucitor.
‎Nu știu dacă e nevoie de atât de mult.
‎- Îmi place sclipiciul. E frumos. ‎- Și mie îmi place.
‎Mai mult e mai distractiv.
‎Are gust… Sincer, are gust de verde.
‎Mulțumesc!
‎Cu plăcere.
‎Trebuie să mergem pe altă planetă.
‎Să ne lansăm!
‎Da!
‎- Bună, McKenzie! ‎- Bună!
‎Acesta e mărul-extraterestru original. ‎Să vedem ce ai făcut tu!
‎- La fix! ‎- Mamă!
‎Nu vreau să râd. E înfiorător.
‎Ce dinți!
‎E o interpretare bună. ‎Și cel original e înfricoșător.
‎Îmi place. Are o ureche…
‎I-am pus cercei.
‎- Îmi place. E șic. ‎- Da.
‎Mă înspăimântă.
‎Ce dinți însetați de sânge are!
‎Pare că a mâncat toți oamenii ‎și acum dansează în sângele lor.
‎Jacques, hai să gustăm!
‎Cine are poftă de sânge acum?
‎Am făcut-o cu celelalte, ‎așa că o fac și acum.
‎N-o face!
‎O să te uiți la mine tot timpul?
‎Îmi pare rău! E prea mult.
‎Da, e foarte groasă.
‎Are vreo trei milimetri.
‎Îți rupi dinții în ea.
‎Într-un fel, ‎poate proteja mărul de un atac.
‎- Dar e gustos. ‎- Bine.
‎Am văzut ‎trei extratereștri fabulos de grași.
‎Trebuie să decidem cine e câștigătorul, ‎dar va fi dificil.
‎Haideți acolo, băieți!
‎Cofetari, cercurile din lanuri ‎ne-au dat un semn!
‎Jacques, care cofetar va vedea stele?
‎Toate merele au avut glazura prea groasă.
‎Așa că a trebuit să decidem ‎în funcție de aspectul extraterestrului.
‎Cel mai interesant extraterestru a fost…
‎al lui McKenzie.
‎Sam, zi-le ce au câștigat!
‎Cofetari, pregătiți-vă, ‎pentru că e un premiu monstruos.
‎Primești un set pentru prăjituri ‎ cu 263 de piese.
‎Are tot ce trebuie ‎pentru a face proiecte fabuloase.
‎Ce număr arbitrar! Mai primești
‎și uimitoarea bonetă de bucătar aurie!
‎McKenzie, felicitări!
‎Ești fericită?
‎Sunt încântată de nu mai pot.
‎MCKENZIE RAZĂ DE SOARE
‎Cofetari, povestea nu se termină aici.
‎Vă vom arăta adevărul înfricoșător ‎în runda a doua.
‎LA FIX SAU PE LÂNGĂ
‎Cofetari, subiectul probei ‎La fix sau pe lângă e legendar.
‎Sam vă va povesti istoria sa.
‎Timp de secole, sătenii au șușotit ‎despre bestia din adâncuri.
‎Puțini au văzut ‎creatura clandestină a lacului.
‎Dar azi, adevărul ei va fi dezvăluit ‎când veți face asta!
‎Tortul-monstrul din Loch Ness.
‎Doamne!
‎Da, e Nessie.
‎Din munții scoțieni, ‎direct în studioul nostru.
‎Dichisit cu o pălărie scoțiană din stofă.
‎Tortul-monstrul din Loch Ness ‎este cu aromă de caramel
‎și modelat în formă de șarpe de mare.
‎Capul creaturii e făcut ‎din ciocolată de modelat,
‎la fel ca pălăria, ‎aripioarele și înotătoarele.
‎Jack, te-ai chinuit puțin în prima rundă,
‎așa că-ți dăm ‎o mână de ajutor Nessie-sară.
‎Apasă butonul Mănuși de Monstru,
‎și adversarii tăi ‎își vor pune mănuși înfricoșătoare,
‎cu care vor coace trei minute.
‎Cofetari, cine surprinde imaginea ‎lui Nessie primește 10.000$,
‎iar voi aveți la dispoziție 90 de secunde.
‎Începeți acum!
‎De secunde?
‎Pardon, de minute.
‎Aveți 90 de minute începând de acum!
‎Fir-ar…
‎Am pus coji de prăjitură… Adică de ouă.
‎Jacques, cum ai face ‎tortul-monstrul din Loch Ness?
‎Mai întâi, fac blatul cu aromă de caramel.
‎Apoi fac crema de unt.
‎Când e gata, tortul trebuie ‎asamblat, modelat și acoperit
‎cu fondant pentru a crea forma.
‎Apoi, capul monstrului, ‎aripioarele și pălăria
‎trebuie sculptate ‎din ciocolată de modelat.
‎Apoi, trebuie atașate toate detaliile ‎pentru a-i da viață lui Nessie.
‎Să-ți spun ceva!
‎Ai vorbit mult și n-am reținut nimic.
‎Da.
‎O cană. O jumătate de cană.
‎Două căni de lapte.
‎Doamne!
‎Monstrul meu va fi monstrul din Loch Ness.
‎Butonul greșit.
‎Uitându-mă la acest tort,
‎văd și mai multe detalii.
‎O să-mi ia 90 de minute ‎doar să întind fondantul.
‎Vrem să simțim gustul de caramel.
‎- Fix în mixer. ‎- N-a măsurat.
‎Trebuie să pui mult dacă vrei aromă.
‎Caramelul e subtil.
‎Are gust de caramel.
‎Vreau să aibă gustul de parcă ‎ar fi ieșit din buzunarul bunicii.
‎De fapt, ‎bunica îmi dădea să mănânc ambalaje.
‎Câtă răutate!
‎Sunt încrezător.
‎E primul tort ‎pe care l-am făcut de la zero
‎și nu e așa de groaznic cum mă așteptam.
‎Trebuie să pun ‎niște praf și alte chestii acolo.
‎Nu e nimic necunoscut pentru mine.
‎Nu știu să nu sparg un ou.
‎Stați liniștiți!
‎Mai bine pun mai puțină esență.
‎Pun jumătate de linguriță.
‎O să-mi amintesc, dacă mai e nevoie.
‎Jacques, e adevărată vorba: ‎„Cu cât e aluatul mai gros,
‎- …cu atât e mai gustos”? ‎- Nu.
‎Bine.
‎Dar: „Cu cât e fructul mai negru, ‎cu atât e sucul mai dulce”?
‎- Da. ‎- Vai, Jacques!
‎- E un progres. ‎- Bine.
‎Blaturile la cuptor.
‎Cred că e de rău.
‎- Cât mai e? ‎- O oră.
‎Te-ai prins.
‎Ambele-s de vanilie.
‎Nu știu care, le folosesc pe amândouă.
‎2. FACEȚI CREMA DE UNT.
‎Parcă am piper în crema de unt.
‎Am pus două tipuri de esență, ‎dar nu știam că au și piper.
‎Crema mea de unt…
‎Văd niște particule negre, ‎care habar n-am ce sunt.
‎Seamănă cu piperul,
‎de parcă am pus sare și piper în cremă.
‎Thara, ești bine?
‎Nu.
‎E foarte dulce.
‎Vreau să colorez? ‎Tortul e verde, fac glazură albastră.
‎Așa!
‎Știu ce voi face.
‎Așa.
‎Arată bine, nu?
‎Jack, m-ai copiat cu glazura albastră?
‎- Nu. ‎- Te văd.
‎Avem un scandal.
‎The People's Court!
‎JUSTIȚIE CU JUDECĂTORUL RICHARDSON
‎Ridicați-vă pentru Sam Richardson!
‎JUDECĂTORUL SAM RICHARDSON
‎- De unde ți-a venit ideea asta? ‎- Da.
‎Este o temă acvatică.
‎McKenzie, ești de acord?
‎- Ți-a furat ideea, nu? ‎- Categoric.
‎- Mai lasă-mă! ‎- A furat-o?
‎- Interesant. ‎- Toată lumea e vinovată!
‎Curtea se retrage.
‎Cum îndrăzniți, dnă? ‎Sunt o comoară națională.
‎În general, nu cronometrez.
‎O să scot blaturile,
‎o să le zgâlțâi ‎și dacă tremură, nu sunt gata.
‎McKenzie, tremură?
‎Încă tremură.
‎- E o tehnică bună? ‎- Nu.
‎Le rupi dacă nu sunt coapte.
‎Să vedem! Sunt curios.
‎Voi învăța ceva nou. Mulțumesc!
‎Interesant.
‎O să le bag în ful… Cum îi zice ăluia?
‎Răcitor. Abatitor răcitor?
‎Răcitor abatitor?
‎Încerc să fac aripile, înotătoarele, ‎habar n-am ce sunt.
‎O pălărie neagră, ca o gogoașă…
‎Vai, pălăria mea! ‎I-am pus sclipici peste tot.
‎Măiculiță!
‎Blaturile-s gata, crema de unt, la fel,
‎dar mai am de făcut ornamentele.
‎Așa că profit de butonul de avantaj.
‎Acum înțeleg. Of, Jack!
‎Folosesc mâinile de monstru.
‎Măiculiță!
‎Opriți-vă!
‎S-a apăsat Butonul Mănuși de Monstru.
‎Puneți-vă mănușile!
‎McKenzie!
‎Nu pot face nimic cu astea.
‎Ai crede că monștrii n-au probleme
‎- …cu borcanele, sunt puternici. ‎- Da.
‎Pot să le zgâlțâi.
‎Trebuie să pună…
‎Pune mănușa de bucătărie?
‎Nu mai tremură.
‎- Tare! ‎- Bine.
‎Ia te uită!
‎Arată bine.
‎Aleluia!
‎Gata, vă puteți scoate mănușile.
‎Ador ghinionul celorlalți.
‎Blaturile lui Thara ‎stau la cuptor de mult.
‎Are probleme.
‎Thara.
‎Ai salvat blaturile?
‎Vai, nu, Thara!
‎Ce blat!
‎- Thara! ‎- Vai, nu!
‎Îmi spune în toate felurile.
‎- Thara! ‎- Nicole îmi poate spune oricum.
‎Răspund la orice nume de la ea.
‎REȚETĂ
‎Da. Arată bine.
‎Mai sunt 34 de minute!
‎Nu mă mișcă tonul ăla!
‎SFAT
‎Jack, ai tapetat tăvile?
‎Bine. Vai, nu!
‎Jack!
‎Le-am tapetat bine.
‎Jack, ai încercat să fii drăguț?
‎Te rog, blatule! Te rog! ‎După toate prin câte am trecut.
‎Thara, fii drăguț cu blatul ‎și poate iese singur.
‎- La mine a mers. ‎- N-ai fost drăguț.
‎L-ai abuzat.
‎Am auzit. Țipa după ajutor.
‎Cum îndrăznești, domnule?
‎Construiesc capul,
‎dar am subestimat ‎cât de mare trebuie să fie.
‎Are ochi?
‎Are ochi. Cum să nu?
‎Thara, calmează-te!
‎Îmi trebuie votcă.
‎Ce faci acolo?
‎E ca un shot.
‎- Vrei un shot, Nicole? ‎- Da, vreau un shot. Wes?
‎- Da! ‎- Mulțumesc!
‎- Thara! ‎- Bine.
‎Noroc!
‎Scopul meu a fost ‎să beau un shot cu Nicole
‎și am reușit. Sunt un învingător.
‎Mai aveți 15 minute!
‎- Să nu-mi mai vorbești niciodată așa! ‎- Încă 15 minute.
‎Să decorăm!
‎Încă doi dinți, cred.
‎Să vedem! Sunt prea mari?
‎Încerc să fac pălăria, ‎dar nu știu din ce e făcută bila de sus.
‎Îmi trebuie coada.
‎Nu mai am timp,
‎iar monstrul din Loch Ness
‎are o proteză de gât sau un aparat dentar.
‎La alegere, așa că
‎vă rog să fiți respectuoși.
‎Acum construiesc pălăria.
‎Arată super.
‎Mai taci!
‎Are gălușcă pe cap?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Da. E scoțian și polonez.
‎Monstrul din Loch Ness.
‎- Poți vorbi cu accent scoțian? ‎- N-am încercat niciodată.
‎E irlandez.
‎Mai aveți două minute!
‎- Cândva, tot lași pensula. ‎- Da.
‎Dar îmi place.
‎Măiculiță!
‎Nu seamănă cu Nessie.
‎Doamne, ce buline are!
‎Am terminat. Glumesc.
‎Sunt Banksy.
‎Doamne!
‎Treizeci de secunde.
‎Buline.
‎Ar fi fost nasol. Am uitat astea.
‎Îl fac lucios, ca și cum ar ieși din apă.
‎E perfect! Sunt un geniu!
‎Cinci, patru, trei, doi, unu.
‎Gata timpul!
‎Cum ai făcut toate astea?
‎Tu vorbești?
‎LA FIX!
‎Bine. Thara.
‎Să revedem monstrul din Loch Ness original
‎și să vedem ce ai făcut tu!
‎La fix!
‎Arată…
‎E haios.
‎- Nu e un el. E o ea. ‎- E foarte haioasă.
‎Îmi place malocluzia.
‎E extra. Are extra dinți și extra brațe.
‎Îmi place.
‎Arată ca un tort,
‎cu un vierme din care ies dinți.
‎Abia aștept să gust! E interesant.
‎Un monstru din Loch Ness ‎pe o pătură din urechi de Yoda.
‎Abia aștept să gust!
‎Dar trebuie să văd și alte torturi.
‎Jack, să vedem ce ai făcut!
‎La fix!
‎Îmi place.
‎E foarte drăguț.
‎Seamănă cu tine.
‎E adorabil.
‎Ai lăsat structura afară.
‎- Zici că e aparat ortodontic. ‎- Exact.
‎Dinții ăia trebuie reparați.
‎Deasupra e bezea?
‎Era o chestie în cămară ‎și am vopsit-o cu roșu.
‎Presupun că e comestibilă.
‎Jack, aș putea vorbi cu tine toată ziua.
‎- Te rog, nu! ‎- Dar trebuie să mergi înapoi la masă.
‎Vă mulțumesc!
‎McKenzie, tu urmezi. Să vedem ce ai făcut!
‎La fix!
‎Bine.
‎Îmi place cum se uită în sus. ‎Dă ochii peste cap.
‎- Arată ca o țestoasă. ‎- Un pic, da.
‎Parcă monstrul din Loch Ness ‎stă pe o țestoasă.
‎Pare că stă pe un hamburger.
‎Îmi place cum ți-a ieșit ‎partea de sub burtă.
‎- E drăguț, da. ‎- Da.
‎Sunt puțin dezamăgit de urechi. ‎Mi-ar fi plăcut să văd urechi.
‎În rest, toate celelalte sunt acolo.
‎Aș vrea să ne tăiați fiecare
‎câte o felie mare ‎din tortul-monstrul din Loch Ness.
‎Habar n-am ce gust are tortul.
‎S-ar putea să am o șansă, dar ce știu eu?
‎N-am gustat deloc.
‎Suntem gata să gustăm ‎torturile-monstrul din Loch Ness.
‎Thara, tu ești primul.
‎Cred că blatul e prea copt.
‎Crema de unt e cam grea și dulce.
‎Dar aroma e bună.
‎Abia așteptam să simt gustul de caramel!
‎Am văzut că ai pus esență de vanilie,
‎dar nu identific caramelul.
‎Are puțin gust de caramel,
‎dar, de obicei, ‎când mă aștept la gust de caramel
‎vreau să fie mai intens.
‎Națiunea caramel. Acum e ca o insulă.
‎Sunt de acord.
‎Blatul e prea copt,
‎dar, per total, gustul e bun.
‎Mă bucur că l-am gustat.
‎Da.
‎Da. Bine, mergem mai departe.
‎Jack, tu urmezi.
‎Sper să simt caramelul.
‎E foarte albastru.
‎Foarte albastru.
‎Ăsta e caramel?
‎E ea?
‎- „E ea?” ‎- Da?
‎Ea are gust de caramel?
‎Lăsând la o parte culoarea, ‎îmi place crema de unt.
‎Blaturile sunt bine coapte.
‎Nu simt gustul de caramel
‎pentru că raportul ‎dintre cremă și blat nu e echilibrat.
‎Bine, Jack. Mulțumesc!
‎- McKenzie, tu urmezi. ‎- Bine.
‎Nicole, simt aromă de caramel.
‎E bunicel.
‎- Simt aroma de caramel. ‎- E prezentă.
‎Nu sunt expertă în caramel,
‎dar am simțit o aromă.
‎Blatul e bine copt. Te-ai descurcat bine.
‎- Crema de unt e fină. ‎- Bine, accept.
‎Bine. Nu uitați!
‎Cine câștigă această probă ‎va pleca acasă cu 10.000$
‎și…
‎cu trofeul emisiunii.
‎Wes!
‎E amuzant.
‎Nu, mergi ca el!
‎Haide!
‎Îmi place.
‎Bine, Sam.
‎Ești gata să aduci ploaia, ca în Scoția?
‎Cu siguranță.
‎- Accentul scoțian. ‎- A fost bine.
‎- Mulțumesc! ‎- Să nu mai amânăm!
‎Jacques, ești gata?
‎Cofetari, torturile voastre-s bune,
‎dar unul ne-a dat pe spate.
‎Câștigătorul e…
‎McKenzie.
‎Bravo!
‎Sunt șocată că am câștigat ambele runde. ‎Am venit exclusiv pentru bani,
‎dar, când am ajuns pe platou, ‎m-am distrat de minune.
‎Da!
‎Ura!
‎Erika a spus că trofeul va sta pe șemineu. ‎Îl vom lumina din toate părțile.
‎O să fie tare.
‎MCKENZIE RAZĂ DE SOARE
‎După cum ați văzut, creaturile ‎necunoscutului sunt în jurul nostru.
‎Cele mai înfricoșătoare sunt cofetarii.
‎Noapte bună!